ANGYALOK PEDIG LÉTEZNEK!

Begyik Tibor Hajnal Szép Sugara c. blog

http://szeretetlang.blog.hu különirata.

Lektorálta: Németh Erzsébet

‒ Kézirat gyanánt ‒

Nyomdai kiadás csak a szerző engedélyével!

Idézetek esetén elegendő csak a blogi forrást megjelölni!

Felhasznált főbb források:

–  Antalóczi Lajos, dr.: Jelenések, üzenetek és a jövő – Kisboldogasszony plébánia, Eger

–  A. M. Rathgeber: Az angyalokról szóló tanítás – Ursprung und Ziel – 2010.

http://www.katolikus-honlap.hu/1002/angyal.htm

–  Bálint Sándor: Ünnepi kalendárium II.

–  Katolikus Katekizmus – Szent István Társulat

–  Laczkó Eszter: „Angelus” – Temesvári Pelbárt angyalokról szóló prédikációinak párhuzamos helyei.

– Magyar Kurír

– Ó- és Újszövetségi Katolikus Szentírás

– Rodewyk, Adolf SJ.: Sie stehen ganz im Licht: von den heiligen Engeln. (Akik fényben állnak. Könyv a Szent Angyalokról) – Christiana-Verl., 2007.

http://eleyson.hu/manreza/imadoc/Akik%20f%C3%A9nyben%20%C3%A1llnak.pdf

–  Schütz Antal, Dogmatika – Szent István Társulat 1927

P. S. Lang Maria ORC atya „Angyalműről” szóló lelkigyakorlat hallgatójának Németh Erzsébet Máriának a lektori útmutatásai

–  Wikipedia és egyéb internetes felületek

2

Bevezetés

Az angyalokról ‒ különösen az angyali hierarchiáról ‒ írni a Szentírás szűkszavúsága okán, még az egyházatyáknak és a teológusoknak is kemény feladatot jelenthetett. Számomra annyiban volt könnyebb, hogy én már az elérhető munkáikból forrásozhattam.

Sorozatom tartalma – néhány papíralapú könyv kivételével –, a világhálóról való böngészés szürleménye – kerülve – nem csak az ezoterikus-, de még az apokrif forrásokat is! Szövegközi forrás-hivatkozásokat ‒ a Szentírás és a Katekizmus (KK) kivételével ‒ csak esetenként használtam!

Sorozatom célja azonban több, mint pusztán felhívás az „angelológiára”, angyal-kérdésre, mert amiként nem tudunk tanúságot tenni keresztény hitünkről, ha nem tanultunk róla, úgy nem tudunk igazán együttműködni sem az angyalokkal, ha fogalmunk sincs róluk. Angyalok pedig léteznek és e sorozat célja a természetfeletti valók vázlatos bemutatása és a velük való együttműködés szükségessége, lehetősége! Már előzetesen tudnunk kell, hogy az angyalok tiszteletben tartják a szabad-akaratunkat és ahhoz, hogy aktív oltalmukat-, segítségüket elnyerjük, két alapvető dolog szükséges: Isten utasítása feléjük, vagy a mi kérésünk hozzájuk!

Furcsa igazság, de az angyalok ismerete nélkül nem lehet megérteni a Szentírást!

Nagy titok az angyali karok és a mennyei hierarchia világa, melyet nehéz emberi szóval körülírni. Épp ezért „ne rágódjon” a kedves Olvasó a kifejezések és képzetek „képiségén”, mert arról olvashatnak, „amit szem nem látott, fül nem hallott” (1Kor 2,9). Ámde megpróbáltam mindezt – bár töredékesen és homályosan –, az egyházi források, valamint a „Szent Angyalmű” katolikus lelkigyakorlat résztvevőjének jegyzetei nyomán érzékeltetni! ‒ Fogadják szeretettel!

3

Amit mindenkinek tudnia kéne!

A neomodernista teológia egyre inkább kerüli a szellemi világ, az angyalok (még kevésbé a bukott angyalok) kérdését! Ámde ez nem volt mindig így!

A Katolikus Egyház Katekizmusa ezt írja: Hitigazság, hogy szellemi, test nélküli lények, akiket a Szentírás általában angyaloknak nevez, léteznek! Ezt a Szentírás éppoly világosan bizonyítja, mint az egybehangzó Szenthagyomány. (KK 328)

Szent Ágoston róluk mondja: Az 'angyal' kifejezés hivatalt és nem természetet jelöl. Természetét tekintve szellem, a hivatala után angyal. Az angyalok létük szerint Isten szolgái és hírnökei. Mivel „állandóan látják az én Atyám arcát, aki a mennyben van” (Mt 18,10), ők azok „akik teljesítik szavát, mihelyt meghallják beszédének hangját” (Zsolt 103,20). (KK 329) Mint tisztán szellemi teremtményeknek, értelmük és akaratuk van; személyes és halhatatlan teremtmények. Tökéletességük fölülmúlja minden látható teremtményét. Ennek bizonysága dicsőségük ragyogása. (KK 330)

Schütz Antal Dogmatikájában ezt írja: „Vannak angyalok, azaz az embernél tökéletesebb szellemi valók”. Hittétel! Ezt tagadják a szadduceusok, akik 'azt mondják, hogy nincs föltámadás, sem angyal, sem lélek'. (Miként) a materialisták, akik a szellemi világot általában tagadják; a racionalisták, akik az embert tekintik a legkiválóbb teremtménynek, a liberális protestánsok, akik az angyalok hitét az isteni gondviselő tevékenység „költői beöltöztetésének”, emberi erények és bűnök megszemélyesítésének, esetleg vallási kölcsönzésnek gondolják. Velük szemben a IV. Lateráni Zsinat (1215.) ünnepélyesen kimondotta: „Isten az ő mindenható erejével az idő kezdetével a semmiből egyszerre teremtette mindkét rendbeli teremtményt, a szellemit és a testit, ti. az angyalit és a világbelit.”

E kéziratnak hármas célja van, hogy megtanuljuk és Isten iránti hálával megismerjük a minket körülvevő angyalvilágot. Az angyalok ugyanis arra rendeltettek, hogy egészen egyenes úton vezessenek el Istenhez, és jóravaló cselekedetre késztessenek. Nem lehet kétséges, hogy a sátán és angyalai a világ vezetőit, sőt egész társadalmakat próbálnak uralni, és ezen természetfeletti erők ellen csak természetfeletti erőkkel, a Szent Angyalok hatékony segítségével vehetjük fel a harcot az Istenanya vezetésével!

Tudatosítanunk kell azonban, miszerint az ördögöket és a többi démont Isten természetük szerint jónak teremtette, de szembefordultak Istennel és a Teremtéssel. Ám emberi ésszel, bölcseleti spekulációval nem lehetséges bizonyítani az angyalok létét, természetét és működését, ámde megtapasztalható!

Ez, különösen a Szentírás által említett megszállottak riasztó viselkedésében látható, mivel az ördög ‒ ez az istenellenes erő ‒ fetreng a bosszú dühében az ember ellen, akinek teremtése okozta a bukását. Magasabb rendű teremtményként ugyanis, nem volt hajlandó az embert szolgálni, akit szüntelen kísértéseivel magával akar rántani a pokolba!

4

A Szentírás tanúsága szerint, kezdve a paradicsomi kiűzetéstől egészen a Jelenések könyvében leírtakig tudhatunk tisztán szellemi lényekről, akiknek működése ‒ mint említettem ‒ megtapasztalható az ember életében. Az angyaltan kidolgozását (angelológiát) főképp az arisztotelészi filozófiának a keresztény teológiába, pontosabban a skolasztikába való beépülése után kezdték el. Areopagita Dénes vagy latinos nevén Dionysziusz Areopagitész De caelesti hierarchia című munkájában kidolgozta angelológiai sémáját (részletesebben lásd a 8. részben), melyet az Egyház a kanonizált iratok közé felvett! Az angyalkérdésben legkomolyabb támadást a XVII. századtól kezdve, a protestantizmustól és az újkori modernista teológiától kellett elszenvednie, amely fokozatosan nyert teret, hihetetlen mérvű kárt okozva a lelkeknek.

Isten háromféle teremtménnyel veszi körül Magát:

‒ az emberek felett álló, az emberi törvényszerűségekkel fel nem fogható szellemi teremtményekkel, az angyalokkal;

‒ az emberek alá rendelt, általuk uralt anyagi, növényi és állati teremtményekkel;

‒ e kettő között van az ember, a lelkével felülről, a testével alulról ‒ akit az Isten a Föld fölé rendelt, és még az angyalokat is a megmentésére rendelte.

Az angyalok a Bibliában Isten küldöttei, akik az általuk megszólított embereknek adnak át üzenetet, feladatot vagy sietnek segítségükre. Folytonosan részt vesznek az istendicsőítésben (Zsolt 148,2; Jel 4,8), s majdan az ítélet végrehajtásában is. (Jel 6-19). Jézus életének egyes állomásainál is feladatot teljesítenek (Lk 1,26; 2,9; Mk16,5; ApCsel 1,10).

A hivatalos egyházi tanítás feltűnően kevés angyalokkal foglalkozó dokumentumot idéz, meg sem kísérelve a velük való „kapcsolattartás” (szövetség) lehetőségét felvázolni. Sajnos a katolikus hittanban is csak a „puszta létezésüket” említik meg, az őrangyalokkal való együttműködés lehetőségeit már nem! Ezzel szemben az okkultisták (New Age) nagy rutinnal szervezik az „angyalkommunikációs tréningeket” és ahol megtévesztő és ártó tanításokat oktatnak!

A Szentírás a gonosz szellemekben az embert gyötrő erőket lát.

A sátán és angyalai (ördögök, démonok) az isteni teremtés ellenségei, gyűlölik az embereket és folyvást a rosszra kísértenek, a jó angyalok (őrangyalok) viszont a jóra sugallnak! A harc a démon és az angyal között az emberben folyik és mi a szabad akaratunkkal dönthetünk egy életnyi idő alatt az Isten Országa, vagy a sátán közt. A baj az, hogy mai ember szinte semmit, vagy a keveset is hibásan tudja a hitismeretekről és az angyalokról, ebből következően felkészületlen és óvatlan.

Ezen hiányossággal pedig a szülők és a hitoktatók okolhatók!

Nemkatolikus testvéreink közül sokan vannak, akik az angyalok tiszteletét nem tartják fontosnak, sőt egyenesen veszélyesnek vélik, mintha az elvonná a figyelmet Jézus Krisztus egyedüli üdvözítő voltától. Feledik, hogy a fentiek alapján az angyalok

5

tiszteletét maga Jézus Krisztus is szorgalmazta, a szolgálatukat igénybe vette, és Egyházában helyesnek ismerte el Szentlelke által.

A reformáció előtt bizony az egyház hétköznapi tanítását képezte az angyalismeret, mely aztán fokozatosan háttérbe szorult. Ne feledjük, hogy Lisieux-i Szent Teréz már 6 évesen szövetséget kötött az őrangyalával és ez akkor még természetes volt a Katolikus Egyházban!

Szent Ágoston szerint „A szent angyalok kiválóságban felülmúlnak minden más élőlényt, melyet Isten teremtett”, kivéve az Istenszülő Szűz Máriát, akit különös tisztelet övez, hiszen ő – az isteni Ige megtestesülésére mondott igenje miatt –, messze felette áll az angyaloknak, tiszteltebb, a szeráfoknál és a keruboknál is hasonlíthatatlanul dicsőbb. Ezért a Katolikus Egyház az Angyalok Királynőjeként is tiszteli! Ez azonban semmiképpen sem csökkenti az angyalok szerepét, hanem új szempontot ad az emberek és az angyalok kapcsolatához.

Érdekes, hogy az igazán meghatározó egyházi állásfoglalások, főként az eretnek állításokkal szemben nyilvánult meg, így pl. a niceai hitvallásban (325.), melyben megfogalmazódik a látható és láthatatlan teremtett világ. Szintén az eretnekekkel szembeni fellépés késztette az Egyházat, hogy a IV. Lateráni zsinaton (1215.) újra és határozottabban foglalkozott a teremtéssel, s benne külön a szellemi természetű személyes létezőkkel, melyet hittételként is kihirdettek. Az angyalok létezésében, hitigazságában, egy hitét gyakorló ember ‒ a bűn terhe nélkül ‒ nem kételkedhet, még akkor sem, ha ez korunkban még egyes egyháziak részéről is megkérdőjeleződik.

Az angyalokban való hit a Szentírás állandó tanúságtételén alapszik, hiszen csak az 'angyal' kifejezés 333-szor nyert említést! A Biblia szerint az angyalokat Isten teremtette (hittétel!), a jövőjüket tekintve örökké létező, természetfeletti, szellemi lényeknek. Istenhez és az emberekhez hasonlóan intelligens személyiséggel, a beszédre való képességgel, érzelmekkel, szabad akarattal és öntudattal rendelkeznek. Eredendően az angyalok is hittek és reméltek, de mióta eljutottak a végső tökéletességre, a hit helyét a színről-színre látás, a reményt pedig Isten örök bírásának öröme foglalja el.

Az ember földi életének idejére is „megmarad a hit, a remény, a szeretet, ez a három; de ezek közül legnagyobb a szeretet”. (1Kor 13,13.)

Kérdés azonban, hogy az emberek tisztában vannak-e ezzel?

Az angyalok többek és kevesebbek is az embernél, mert például képességeik lehetőségeiben messze tökéletesebbek, hiszen test nélküliek, változatlanok. Viszont kevesebbek, mert az emberek Jézus testvéreként Isten gyermekei, társörökösei! Ugyanakkor a legkisebb angyal is nagyobb, mint a legnagyobb szent, ennek ellenére ők minden önteltség nélkül, szeretetből segítik az embereket, mint teremtett társakat. Szodomában az angyalok siettették Lótot és mondták: „Rajta, vedd feleségedet s két lányodat akik itt vannak, nehogy a várost sújtó büntető ítélet téged is érjen.” (Ter 19,15)

6

„Angyalaimnak parancsoltam felőled, hogy megőrizzenek minden utadon.” (Zsolt 91,11.)

Maga Jézus mondta: „Látni fogjátok, hogy megnyílik az ég és Isten angyalai föl-alá szállnak az Emberfia előtt.” (Jn 1,51.) Szent Pálnál is olvashatjuk: „Benne teremtett mindent a mennyben és a földön: a láthatókat és a láthatatlanokat, trónusokat, uralma-kat, fejedelemségeket és hatalmasságokat, mindent általa és érte teremtett.” (Kol 1,16.)

Maga az angyal kifejezés – görögül angelosz (hírnök), latinul angelus –, a hivatalukra és nem a mivoltukra utal, akiket hírnöknek, küldöttnek, Isten fiainak, őrnek, a menny lakóinak, mennyei seregeknek neveznek. Héber és arám megnevezése maleach, amely szintén hírnököt, hírvivőt, követet, küldöttet jelent. Már a Paradicsomkert kapujában ott találjuk az angyalt tüzes karddal. Ábrahám történetében az angyalok vigasztalnak és figyelmeztetnek és jelennek meg Ábrahám előtt, hogy fia születését megjövendöljék. Közismert például a szólás „áll, mint Bálám szamara”, ennek forrása a Számok Könyvében található (22,22-35.). Azt az esetet írja le amikor Bálám (Bileám) szamárháton Moáb vezéreinek küldetést hajt végre. Az Úr angyala azonban oltalmára, útját állta! Így a szamár – mely látta az angyalt tüzes kardjával – megtorpant. Bálám hiába ütlegelte az állatot, az nem ment tovább, mígnem Bálám is meglátta az angyalt és megszégyenülve bocsánatot kért!

Az Ószövetségi Szentírás számtalan olyan jól megrajzolt képet nyújt az angyalokról, hogy ehhez az Újszövetségnek alig kellett hozzátennie. Lukács evangéliumának már a legelején Gábriel arkangyallal találkozunk, aki megjelenik Zakariásnak, hogy hírül adja neki az Úr előfutárának születését. Utána csakhamar Máriának viszi a hírt a Megváltó megtestesüléséről. Nem sokkal később megjelennek a mennyei seregek Betlehem határában és éneklik: „Dicsőség a magasságban Istennek!” A Megváltót angyalok veszik körül, és megkísértése után „szolgáltak Neki”. Az Olajfák hegyén „angyal jelent meg Urunknak az égből és megerősíti”, sírjánál az asszonyoknak angyal hirdeti, hogy Jézus feltámadt. Mennybemenetele után egy angyal azt mondta az apostoloknak: „Jézus, úgy jön el ismét, amiként a szemetek láttára az égbe emelkedett”. De a legnagyszerűbben a Jelenések könyve mutatja be az angyalokat.

Az angyalok erős és tiszta szellemek! A „tiszta” szó jelen esetben nem egyszerűen, „bűn nélküliséget” jelent, hanem azt, hogy az angyalok nincsenek testhez kötve, mint az emberek, akik test és lélek. (Kezdetben az ember is romolhatatlan testtel bírt, mely az ősbűn által romlandóvá vált ‒ jóllehet csak a földi próbatétel idejére)!

A jó angyalok méltóságát fejezi ki Istenhez hasonló szépségük, akik az embereknek általában ragyogó fehér ruhában, átható tekintetű férfi képében jelennek meg (Dán 10,5; Mt 28,3; ApCsel 1,10.), mert Isten nagysága sugárzik körülöttük. Fontos tudnunk, hogy az angyalok nem nők és nem férfiak, jóllehet többnyire szép „nőies” vonásokkal ábrázolják őket!

7

Az ún. bukott angyalok többek közt ezt az isteni szépséget (is) elveszítették, ezért a külsejük minden elképzelést felülmúlóan félelemkeltő.

Vannak bosszuló angyalai is Istennek, sosem szabad elfelejteni ugyanis, hogy Isten nem csak irgalmas, de igazságos is! Tudnunk kell, hogy amennyire különbözőek az emberek, annyira különbözőek az angyalok is. Ennek okán nem szabad a Szent angyalokat sablonosan ‒ szinte sorozatként ‒ elképzelni, ábrázolni. Vagyis az angyalok nem egyformák, és nem összetéveszthetők egymással. Vannak csendes és eleven, fénylő és izzó, világító és sötét, nagy és kicsi, fenséges és egyszerű angyalok. Minden karnak, és egy-egy karon belül is minden csoportnak meg vannak a sajátos jegyei!

Az angyalok hatalma és méltósága a Jelenések könyvében érhető tetten, ahol tiszteletet parancsoló fenségükben jelennek meg. Ennek nyomán állítható, hogyha egy angyal megjelenik, ott fény és kegyelemár van, jóllehet esetenként reng a föld, és ha az Utolsó Ítéletkor kiáltanak még a sírok is megnyílnak, s a holtak feltámadnak. Általánosságban elmondható, hogy az angyalok megjelenését követően, amint teljesítették küldetésüket, „látszattestük” szertefoszlik. Sámson szüleinek látható alakban jelent meg egy angyal. Az üzenet átadása után égő áldozatot mutattak be neki. Erről a Szentírás megjegyzi: „Amikor a láng az ég felé csapott az oltárról, az Úr angyala fölemelkedett a lángban” (Bir 13,20.). Rafael arkangyal, az ifjú Tóbiás kísérője, hosszú útjuk végén így szólt: „Azt hittétek enni láttok, pedig az csak a látszat volt” (Tób 12,19.).

Olykor az embereknek csak álmukban jelentek meg az angyalok. Szent Józsefnek többször is. Pl. „ne félj magadhoz venni feleségül Máriát.” (Mt 1,20.). Vagy: „Kelj föl, fogd a gyermeket...” „Az Úr angyala leszállt az égből, odament, elhengerítette a követ és ráült. Olyan volt a megjelenése, mint a villám, és a ruhája fehér volt, mint a hó. Az őrök megrettentek tőle való félelmükben, és mint a holtak, olyanok lettek.” (Mt 28,2-4) (Mt 2,13-19.).

Ám, ha nem élünk bensőséges hit- és imaéletet, óvatosnak kell lennünk az esetleges angyal-jelenésekkel, „hiszen a sátán is a világosság angyalának tettetheti magát.” (2Kor 11,14)

Az angyalok rendkívüli képességük megnyilvánul gyorsaságukban is, hiszen egy pillanat alatt ott vannak, ahová az Isten akarata rendeli őket és „szárnysebesen”, tűpontosan hajtják végre a kapott feladatot! Emberileg, ezért ábrázolják őket a szárnyakkal, mindazáltal egyszerre csak egy helyen képesek lenni „a gyors szelek a te angyalaid, tüzes villámok szolganépeid.” (Zsid 1,7.) Puszta szellemként a dolgokat egyszerre, egyetlen aktusban, tökéletes módon ismerik fel és épp ezért később nem tudnak valamit másként, tökéletesebben felismerni. Így a döntésük e teljes felismerés alapján egyúttal végleges és visszavonhatatlan is.

Angyalok mozgatják az eget és a szférákat az ítélet napjáig, s így a természet állandó változásának is okozói, őrei ‒ de erről majd később!

8

Mint említettem, az emberhez hasonlóan értelemmel rendelkező lények, ám sokkal tökéletesebb formában, hiszen nekik nincs szükségük megfontolásra, mérlegelésre. hanem a másodperc töredéke alatt mindent megértenek és döntenek! A bizalmuk és a hitük Istenben határtalan, ennek oka a lényükben rejlik.

Az angyalok felülmúlják az embereket belátásban, akaratban, tudásban, intelligenciában és érzelmi világukban! Istenhez hasonló előrelátással, jövőbe látással azonban ők sem rendelkeznek, így saját bukásukat sem tudhatták előre. Viszont a jó angyalok már nem tudnak elpártolni Istentől, csak a jót tudják követni, mivel ők közvetlenül a teremtés után estek próbatétel alá, s jóként vagy rosszként, véglegesen eldőlt a sorsuk. Az isteni kegyelem folytán halhatatlanok, mely az emberi léleknek is sajátja.

Azok az angyalok, akik Istennel szemben fellázadtak, nem vesztették el természetük nagyszerűségét, de az Istennel való közösséget igen, mely számukra a végső boldogtalanságot hozta meg. E bukott angyalok örökre megmaradnak Istennel szembeni állapotukban. Számukra ‒ ellentétben a bukott emberekkel ‒, nem létezik megváltás, bűnbocsánat, megtérés, a haláluk után esetlegesen a „mennyország előszobája” a tisztítótűz (a vezeklés helye) sem! Az angyalok természetében hiányzik mindennemű kapcsolódási pont a megtéréshez, újbóli átgondoláshoz, így arra sincs lehetőségük, hogy egy utat még egyszer elölről megjárjanak. Mint az előbbiekben említés történet, az angyalok döntése végleges!

Szent Ágoston szerint „Az angyalok kiválóságban felülmúlnak minden más élőlényt, melyet Isten teremtett”, kivéve az Istenszülő Szűz Máriát, akit különös tisztelet övez, hiszen ő – az isteni Ige megtestesülésére mondott igenje miatt –, messze felette áll az angyaloknak, tiszteltebb a keruboknál, a szeráfoknál és hasonlíthatatlanul dicsőbb. Ezért a Katolikus Egyház az Angyalok Királynőjeként is tiszteli! Ez azonban semmiképpen sem csökkenti az angyalok szerepét, hanem új szempontot ad az emberek és az angyalok kapcsolatához.

Az angyalok számára a dolgok, vagy a jövő megismerése korlátozott, de az emberét messze felülmúló tisztánlátásuk okán az viselkedésünkből, kimondott szavainkból tudnak következtetni a jövő lehetőségeire! Sem Isten titkaiba, sem az emberek legbelsőbb gondolataiba nem képesek belelátni, ha csak Isten, ritka esetben – egy döntésnyi kérdésben – fel nem hatalmazza őket. Mint Isten teremtményei, teljesen Tőle függnek, Őt dicsőítik és egyesülve Isten Szent Akaratával, azt teszik, ami Isten örök terve. Az angyalok, ezek a „szolgáló lelkek” ugyanis „mindenkor látják” az Atyát, Caesariai Szent Baszileiosz szerint az angyalok seregei nem is lehetnének boldogok, „ha nem látnák szüntelenül a mennyei Atya arcát”!

10

A Szentírás utalásai szerint az angyalok megszámlálhatatlanul sokan vannak. Jézus az Olajfák hegyén elfogatásakor ezt mondja Péternek: „Vagy azt hiszed, hogy nem kérhetem Atyámat, s nem küldene tizenkét légió angyalnál is többet?” (Mt 26,53.) János apostol a Jelenések könyvében ezt írja: „Amint néztem, sok angyal szavát hallottam... Számuk meghaladta az ezerszer ezret és a tízezerszer tízezret.” (Jel 5,11.) Dánielnél ez áll: „Ezerszer ezren szolgáltak neki, és tízezerszer tízezren álltak előtte.” (Dán 7,10.)

Az előző részben taglaltak szerint hatalmas seregről van szó. A „Mennyei Seregek Ura” kifejezést a Szentírás gyakran használja Isten neveként. Az angyalok megszámlálhatatlan serege teszi lehetővé, hogy minden egyes megkeresztelt embereknek őrangyala van, aki végigköveti őt egész életében! A pogányoknak csoportos angyaluk van. E hatalmas szellemi seregben egyéni vonásokkal bíró angyalok vannak, saját személyiséggel, arccal és névvel – még akkor is –, ha a Bibliából csak háromnak a nevét ismerjük: Micháel, Gábriel és Ráfáel.

Az angyalok között rangsor van és rendezettség, mint a csillagrendszerekben.

Angyali rendek és karok vannak Szent Pál alapján (Vö. Róm 8,38; Ef 1,21; 3,10; Kol 1,16; 2,10; 1Tessz 4,16.), Szent Péter (1Pét 3,22.), Júdás apostol levelei (Jud 8-9.) és Nüsszai Szent Gergely (†394) szerint „az angyali seregek száma mintegy végtelen”. Nyugaton Ambrosius, keleten Jeruzsálemi Szent Kürillosz (†387) az első, ahol kilenc angyali rend szerepel. Aranyszájú Szent János (†407) is kilenc rendet említ, de megjegyzi, hogy „nemcsak ezek a népségek vannak a mennyben, de végtelen nemzetségek és számtalan törzsek, amelyeket kimondani semmilyen beszéd nem képes”.

Dionysziusz Areopagitész De caelesti hierarchia című munkája dolgozta ki az angyalok hierarchiájának rendszerét, miszerint valamennyi tiszta szellem a mennyei hierarchiában lakik. Az angyalok három köre (triásza), koncentrikus körökben helyezkedik el Isten körül úgy, hogy tőle távolodva „rangjuk” is csökken. A három triász közül az elsőnek, amelyet a Szeráfok, Kerubok és Trónusok alkotnak. Kitüntetett hely, mert ez az egyetlen kör, amely közvetlen, bensőséges kapcsolatban áll magával Istennel. Leírásuk emberileg szinte lehetetlen, úgyhogy a róluk szóló szavakat ne értelmezgessük, mert csupán halovány közelítései a nem e-világi, isteni valóságnak!

Az Angyali Karok egymás fölött hétszeres hatalommal bírnak és három gyűrűben foglaltan más-más feladatkörben teljesítik szolgálatokat a vízszintes és függőleges körökben is az alattuk állók felé. A legfelső az első az imádás gyűrűje minden egek felett, Isten trónja körül. Bár itt egymás alá soroltam a „köröket” (gyűrűket, triászokat) valójában vízszintesen kell értelmeznünk!

1. Kar a Szeráfok    ‒ Szentlélek

2. Kar a Kerubok    ‒ Jézus

3. Kar a Trónok (Trónusok) ‒ Atya

11

A második Isten rendjének és mindenhatóságának gyűrűje az egész teremtett világ felett:

4. Kar az Uraságok (Uralmak) ‒ Szentlélek

5. Kar az Erősségek.   ‒ Jézus

6. Kar a Fejedelemségek (Fejedelmek) ‒ Atya

A harmadik a megváltás gyűrűje az egész emberiség körül:

7. Kar a Hatalmak (Hatalmasságok)  ‒ Szentlélek

8. Kar az Arkangyalok (Főangyalok) ‒ Jézus

9. Kar az Angyalok                             ‒ Atya

Az Ószövetségben kétszer is feltűnik az oltalmazó kerub kifejezés. Isten megparancsolta Mózesnek, hogy készítsen vert aranyból két kerubot a Frigyláda tetejének két végére. A kerubok szárnya fölfelé legyen széttárva, hogy szárnyukkal befödjék a fedelét, az arcuk pedig forduljon egymás felé. A kerubok arca tekintsen a Frigyládára. (Vö. Kiv 25,18-20.)! Izajás próféta látomásában szeráfok álltak mellette, hat-hat szárnnyal. Kettővel befödték arcukat, kettővel befödték lábukat, és kettővel repültek. (Iz 6,2-7.) „Dávid, és az egész vele tartó sereggel a júdeai Baalába vonult, hogy elhozza onnan Isten ládáját, amely a Seregek Urának nevét viseli, aki a kerubok fölött trónol.” (2Sám 6,2.)

Az első triászt alkotják a Kerubok, a Szeráfok és a Trónok, valamint a Jelenések Könyvében említett „Négy Élőlény”, akik mindig titokzatosak maradnak. Ők tükörképei a titoknak, az Istennek, a Logosnak. Ezekiel (9-12 fejezet) és Izajás prófétánál olvashatunk a trónhoz legközelebb álló csodálatos lényekről, a kerubokról és szeráfokról (Iz 6,2-6.). Míg a kerub kifejezés 87-szer van említve a Szentírásban, a szeráf csak kétszer (Jel 4; 5; 6; 19.)! A Szeráf jelentése „lángoló”. Egyes feltevések szerint a kerub név a ’megművel’, a ’szánt’ jelentéssel hozható kapcsolatba.

A mennyei Trónusok Isten legközvetlenebb környezetét adják, bírói tevékenységének társai. Az említett három kar képezi az első triászt (más néven kört vagy gyűrűt)!

Az első triász lényei emberi fogalmakkal leírhatatlanok, nem csoda, ha emberi szavakkal nehezen fogalmazhatók meg a titokzatos misztériumok!

A második triászt alkotják az Uralmak, Erősségek és Fejedelemségek, a harmadikat a Hatalmasságok, Arkangyalok és Angyalok. Ez utóbbi kör áll legközelebb az emberek világához. Fontos tényező, hogy a szellemi kozmosz második és harmadik gyűrűje csak az elsőnek a közvetítésével juthat hozzá az isteni kisugárzáshoz, mely természetesen egyre gyengül, ahogy a középponttól távolodunk.

Míg egyes karokban kevés angyal található, a kilencedikben „angyali seregek egész légiói” vannak. Ugyanakkor valamennyi angyal, mind a 9 karból lehet és nagyon is akar őrangyal lenni, hogy megértse miért lett a második Isteni személy a Fiú, Jézus Krisztus emberré. Amikor megkapja a feladatát, akkor minden rangját, kitüntetését fel kell függesztenie a küldetéséhez és egyféle „kiképzésen” kell átesnie, hogy megtanulja a hálátlan ember logikátlanságát, tiszteletlenségét.

12

Felfoghatatlanul nagy misztérium, hogy ezen angyaloknak a Szűzanya édesanyai Szívén kell – mintegy – átmennie, hogy ezáltal „édesanyai módon” tudjanak az ember dolgaihoz hozzáállni!

Az utolsó időkben az angyalok segítségével tudunk csak megmenekülni! Épp ezért, ezen angyalokról szóló sorozattal Isten kegyelmével és irgalmából, egy kaput szeretnénk kitárni, űrt pótolni az angyalok léte és megértése irányába. Egy olyan utat mutatni, amely őszintén szeretve összeköt minket az Isten által nekünk ajándékozott hatalmas kísérőinkkel, akik szolgálatát, segítségét mellőzni nem csak esztelenség, de az üdvösségünk szempontjából veszélyes! Az Angyalokban Isten dicsőségét, mély és bensőséges szeretetét kell felismernünk, hiszen minden angyal Isten végtelen bölcsességének, jóságának és szeretetének egy teremtett tükörképe.

Mert az Isten végtelenül jó és mindenkit meg akar menteni, ezért küldi az angyalokat, hogy segítsenek. Az angyalok tanítanak, oltalmaznak, de nekik is tiszteletben kell tartaniuk a szabadak akaratunkat, hiszen ők nem „rendőrök”! Az angyalok világa csodálatos, ahol minden angyal tudja és teszi a feladatát és ebben nem vitatkozik Istennel, mint az ember. Az Isten arcát szemlélniük a felfoghatatlan boldogság!

Meggondolandó ‒ és felfoghatatlan ‒, de az ember egyetlen kiváltságában felülmúlja az égi teremtményeket! Megváltó Krisztusunk ugyanis az embert váltotta meg (és nem az angyalokat), ebből következően Isten Fiának testvérei és társörökösei lettünk. Ezáltal az emberi természet eljuthat az Istennel való egységre, láthatja majd az Istenséget és Krisztus feltámadása révén maga is megdicsőül testében. A keleti atyák azt tanítják, hogy az ember teremtése csak a bukott angyalok okozta hézagok kitöltése végett történt. Ezek szerint a bukott angyalok helyére azok az emberek kerülnek (üdvözültként), akik megteszik Isten akaratát, hasonlóképp, mint Szűz Mária, aki az angyalok fölé került.

Izaiás prófétának egyszer megadatott, hogy mélyen bepillanthasson az égbe. Élményéről ezt írja: „Láttam az Urat. Szeráfok lebegtek Előtte, mindegyiknek hat-hat szárnya volt, és ezt harsogták: Szent, szent, szent a Seregek Ura, dicsősége betölti az egész földet” (Iz 6,1-3.). E szentírási hellyel rokon a hálaadó egyházi énekünk: „Téged minden szép angyalok, kerubok és szeráfkarok; egek és minden hatalmak szüntelenül magasztalnak: Szent vagy, szent vagy, erősséges szent Isten vagy.” Az idézett sorokból látható, hogy az angyalok egészen Isten fölségének boldogító örömében állnak. A „szent, szent, szent” szüntelen éneklése nem kényszeredettséget takar, hanem az angyalok nagy boldogságát.

Az angyalok szeretete, egyúttal lángoló szeretet. A szeráfok, azaz „lángolók” neve is kifejezi, hogy az Isten iránti szeretet tüze lobog bennük, vagyis a mérhetetlen öröm és boldogság! Még az emberek is, olykor úgy fogalmazzák meg túlzó szeretetüket, boldogságukat, hogy a „érted lángol a szívem”, „őérte égek”.

13

És bizony mily sokan vakon keresik Istent vagy az istenbizonyságot, holott eleve Benne és Általa élnek, vagyis a Szeretetben, mert „Isten maga a Szeretet”! (1Jn 4,8.) Hogy ez mennyire így van, ahol Istent kizárják az életükből ott bizony istentelenség van!

Ezekiel és Izajás prófétánál olvashatunk a trónhoz legközelebb álló csodálatos lényekről, a kerubokról és szeráfokról. A kerub kifejezés egyes feltevések szerint a ’megművel’, a ’szánt’ jelentéssel hozható kapcsolatba. Az Ezekiel próféta könyvének elején (Ez 1-3.) megjelenő, Isten trónjához kapcsolódó ‒ az emberi szavakkal alig körülírható ‒ mennyei élőlényeket szokta a hagyomány a kerubokkal azonosítani, akik sokan vannak és a Szentháromsághoz tagozódnak! Négy szárnyuk közül kettővel testüket fedik, lábuk egyenes, talpuk borjútalp, kezük az emberi kézhez hasonló, mellettük kerekek, melyen szemek vannak (legalább 6). Hozzájuk hasonló csodálatos teremtmények az Újszövetségben is megjelennek, a Jelenések könyvében (Jel 4.). A felsorolt sajátosságok is mutatják, hogy a mennyei élőlényeknek, angyaloknak pontos leírása a bibliai szövegek alapján is igen nagy nehézségekbe ütközik. Sajnos gyakran a kerubokat a „Négy Élőlénnyel” azonosítják, holott ezek a négy Evangélium angyalai, akik külön feladatra teremtettek és karon kívüliek! Ezek a bibliai lények látszatra „oroszlán”, „bika”, „ember” és „sas” arccal ábrázolódik.

A szeráfok, akik nevének jelentése ’égő’, láng, Izajás próféta látomásában jelennek meg (Iz 6.). Újból hangsúlyozom, hogy a leírtak, többszörös szimbolikával vannak emberi kifejezéssé formálva, hiszen „szem nem látta, fül nem hallotta” (Iz 64,3; 1Kor 2,9)! A szeráfokról már a nevük is mondja, hogy igen nagy a szeretetük, lángolnak, égnek a szeretettől. Ezt bár minden más angyalról is el lehet mondani, ha szeretetük hőfoka nem is éri el a legmagasabb angyalokét.

»Krisztus az angyalok világának középpontja. Övéi, mert általa és érte teremtettek: „Mert benne teremtett mindent a mennyben és a földön; a láthatókat és a láthatatlanokat: a trónusokat, az uralmakat, a fejedelemségeket és a hatalmasságokat; minden általa és érte teremtetett” (Kol 1,16.). Még inkább az övéi, mert üdvözítő tervének hírnökeivé tette őket: „Nemde ők mind szolgáló lelkek? Azok szolgálatára vannak rendelve, akik majd öröklik az üdvösséget.” (Zsid 1,14.) (Vö. KK 331.) Az üdvtörténet folya-matában jelen vannak; távolabbról vagy közelebbről hirdetik az üdvösséget és szolgálják az isteni terv megvalósulását. (Vö. KK 332.) A megtestesült Ige életét a Megtestesüléstől a Mennybemenetelig körülveszi az angyalok imádata és szolgálata. Jelen lesznek Krisztus visszatérésekor, akit hirdetnek, és szolgálni fogják az ítéletkor (Vö. KK 333.).«

Amikor Isten megteremtette az angyalokat, minden természetes és természetfeletti adományaik ellenére végső tökéletességüket még nem érték el. Ennek elérésére ki kellett állniuk egy próbát, hogy végleg részesedjenek Isten életében. Tehát a mennyei boldogságot az angyalok jutalmul kapták. A kegyelem mértékét illetőleg Szent Tamás azt tanítja, hogy a természettől fogva kiválóbb angyalok több kegyelemben is részesültek.

14

Az egyházatyák az angyalok egy részének lázadását azáltal próbálták magyarázni, hogy az angyaloknak Isten Fiát emberi alakban kellett imádniuk. Az emberré alázkodott Isten Fia az angyalok egy részének nem volt imádatra méltó, hiszen a saját tiszta szellemi létüknél alacsonyabb rendűnek tartották. Tehát az angyalok próbája a gőg volt, mivel a Szentírás a gőgöt ismételten a legsúlyosabb bűnként említi olyannyira, hogy a sátán ezt merte mondani: „ki olyan, mint én?” És erre válaszolta Szent Mihály: „de Ki olyan, mint Isten?”

Nincs más Isten csak a Szentháromság Egyisten, ahol:

1. Az Atya, Aki teremt,

2. A Fiú, Aki újjáteremt,

3. A Szentlélek, Aki gyógyít, megszentel és békét teremt.

Mária Agreda (ferences apátnő a XVII. században) látomásai alapján erről így ír (csak tartalmilag idézve): „Isten az angyalokat megteremtésük után próbatételnek vetette alá. Megmutatta nekik tervét, hogy a Második Isteni Személy emberré lesz, és Istensége hypostatikus unióba fog lépni emberségével. Ezt az Istenembert az angyaloknak imádniuk kell a földön is. Lucifer (aki nem tartozott egyik karba sem) azonban gőgtől hajtva föllázadt ez ellen. Ő maga akart volna ugyanis megtestesülni angyali és emberi természetet egyesítve a hypostatikus unióban. Fölszólította a többi angyalt is, hogy vele együtt lázadjanak fel Isten ellen.”

Az összes angyalok teremtésük pillanatában megfelelő segítő kegyelmet kaptak, mellyel közreműködve mindnyájan fölkészültek a megszentelő kegyelemre, amit azonos időpontban meg is kaptak valamennyien. Csak ezután következett a próba és a végleges döntés. Az angyaloknak is a szabad akaratuk tette lehetővé a döntést, a jók számára a hűséget, a lázadóknak pedig a bukást. A hűségesek jutalma örök boldogság, a bukottak számára a büntetés az örök kárhozat lett. Viszont Bár sokan vannak a bukott angyalok, de náluk többen maradtak hűek Istenhez. Szentírás zsoltárai is több helyen kéri őket, hogy imádják az Istent: „Áldjátok az Urat, angyalok mind, ti hatalmasok, kik teljesítitek parancsait és lesitek a szavát!” (Zsolt 103,20-21.)

A Szentírás a Sátánt Belzebubnak (Mt 10,25.) nevezi, továbbá rá vonatkozik még a „világ fejedelme” (Jn 12,31.) és a „világ istene” (2Kor 4,4.) kifejezés is. A Sátán csatlósait a bukott angyalokat, a Biblia démonokként emlegeti. (Az ördög szatan – ellenállni, a „diabolosz” – szétdobál, összezavar.) Mint kísértők, Jézus működésekor is feltűnnek, gyakran valamilyen élőlény testébe öltözve (Lk 8,32.). Ahol a jó angyalok, őrangyalok tevékenykednek a jóra való készség elősegítésében, ott a gonosz angyalok is jelen vannak, így nem csak az egyes emberek mellett, de az egyes vidékeknek, városoknak, települések mellett is próbálnak istentelenségre és pusztításra késztetve mindenkit.

Nos, az Újszövetségi Szentírás ezt a pusztításra késztetőt, a bűn szerzőjének nevét az Újszövetségi Szentírás közel 150-szer említi különböző formában. Márpedig Jézus

15

Krisztus igehirdetéséből, a teljes kinyilatkoztatásból világosan látható: az ember létét és történelmét alapjaiban fenyegető tényezőről van szó! „Aki bűnt követ el, a sátántól való, hiszen a sátán kezdettől fogva bűnös. Azért jelent meg az Isten Fia, hogy a sátán művét romba döntse.” (1Jn 3,8.)

A próba időpontjára és tartamára vonatkozólag a kinyilatkoztatás kevés utalást tartalmaz. A Jelenések könyve 12-ben jelzett szellemi harc alig értelmezhető másképp, minthogy némely felsőbb rangú angyal más alacsonyabb rangúakat megkísértett és magával rántott a bukásba. Az viszont bizonyos, hogy az ember teremtésekor a kísértő bukása már befejezett tény volt.

Szent Tamás azt gondolja, hogy a próba egy-egy angyalnál általában egy pillanat alatt ment végbe mégpedig úgy, hogy az angyali életnek három mozzanata (a teremtéskor az isteni kegyelmekkel való töltekezés, a próba és a véglegesülés), ez azonban csak tárgyi és nem időbeli egymásutánt jelent.

„A sárkány és angyalai harcoltak, de nem diadalmaskodtak, és nem volt többé helyük az égben. Ekkor letaszították a nagy sárkányt, az őskígyót, akit ördögnek és sátánnak hívnak, aki elcsábítja az egész világot. Letaszították a földre, és vele együtt angyalait is letaszították.” (Jel 12,7-9.) Amiként az Úr mondja Szent Lukácsnál: „Láttam a sátánt: mint a villám, úgy zuhant le az égből”. (10,18.)

Az Isten ellen lázadó szellemeket még mindig angyaloknak nevezzük, mert nem lettek sem állatok, sem embererek, hanem maradtak angyalnak – bukott angyalnak –, ám továbbra is hatalmas szellemek, megtévesztő szellemek, rendkívüli értelemmel és akarattal. Elveszítették azonban azt, ami eddig a többi angyalhoz hasonlóan az övék volt, a megszentelő kegyelmet, a részesedést az Isteni természetből, a természetfölötti életből. Ettől kezdve számukra már megszűnt az isteni fény és a kegyelem. Ezáltal fáradatlan gonosz erők, ártó szellemek lettek. Minden erőnkkel védekeznünk kell ellenük!

A Szentírásból világosan megtudjuk, hogy az élethalálharc végső győztese: Jézus Krisztus. Ő az, aki kereszthalála által, az önfeláldozó szeretet révén a sátán hatalmát és erejét véglegesen megtörte. Bár Jézus megdicsőülése a sátán bukását okozta, a sátán még a világban maradt, s amíg be nem következik a gonoszság uralmának végső megsemmisítése, amíg Jézus végleg el nem söpri „szája leheletével”, és meg nem semmisíti őt „jövetelének tündöklésével” (2Tessz 2,8.), ez az Istennel szemben álló hatalom minden erejével Isten egyetemes üdvözítő terve ellen dolgozik. Vádolja az embereket az Atyánál (vö. Jel 12,10.) és igen találékony módon a lelkek vesztére tör, hiszen „kezdettől fogva gyilkos, nem tartott ki az igazságban, mert nincs benne igazság. Amikor hazudik, magából meríti, mert hazug, és a hazugság atyja”. (Jn 8,44.)

Tehát vigyáznunk kell magunkra, családunkra és környezetünkre – a kegyelmi élet gyakorlásával – a szentségi élettel, a bensőséges Mária-tisztelettel és őrangyalunk segítségül hívásával, hiszen rendkívül esendőek vagyunk!

16

„Józanok legyetek és vigyázzatok! Ellenségtek, a sátán, ordító oroszlán módjára ott kószál mindenütt és keresi, kit nyeljen el. Erősen álljatok neki ellen a hitben...” (1Pét 5,8-9.).

A gonosz lelkek ma már sokkal alattomosabban, de hatékonyabban működnek, mint hajdan a megszállottság látványos jeleivel, (ördöngösség). Ez a működés nyomon követhető az elvilágiasodásban, az Isten kizárásában a társadalom minden területéről, s legfőképp a babiloni nagy kéjnő által propagált szabados életmódokban. Ennek következménye az abortusz is, ami a valaha volt legbrutálisabb kivégzése az ártatlanoknak az anyaméhben. Ez véráldozat a sátánnak! Pedig VI. Pál pápa által is mondva van: „Elhagyja a Szentírás és az Egyház tanítását, aki nem vallja létezőnek az ördög valóságát... A gonoszság, amely ma létezik a földön egy olyan ellenünk és társadalmunk ellen irányuló támadás eredménye, amelyet a sötét és rosszindulatú ügynök, maga az ördög vezet.” Arról a vakmerő sátánról van szó, aki még Isten Fiát is megkísértette! Jézus azonban nemcsak nem engedte eltéríteni magát az Atyától rábízott feladattól, de a leghatásosabb fegyverrel, az önfeláldozó szeretettel győzte le, miután kínszenvedése és halála árán megváltotta az emberiséget!

A gonosz lelkek már tudják mit jelent a kárhozat, tudják, hogy állapotukon nem képesek változtatni, s úgy tűnik, vezérükkel ők is népet akarnak maguk köré gyűjteni, miként az Isten, ahogyan azt a harmadik kánonban imádkozzuk.

Látványos tény, hogy a gonosz lelkek jelenléte és működése a világban sokkal nagyobb valószínűséggel megtapasztalható, mint a jó angyaloké. És épp ez hívja fel a figyelmünket, hogy a természetfeletti ártó erőkkel szemben, csak természetfeletti segítséggel – a jó angyalokkal és a napi imával – védekezhetünk eredményesen! A következő, amit a Szentírás figyelmünkbe ajánl: „a sátán is a világosság angyalának tetteti magát” (2Kor 11,14.), tehát a jó mögé bújva is tud tevékenykedni, sőt ez a félrevezetési mód igen hatékony. Jézust is megkísérti (vö. Lk 4,1-13.), sőt hamis csodákra képes (vö. 2Tessz 2,9.).

Különös figyelmet kell szentelni az Efezusi levél 4,27-nek, már csak azért is, mert egyes magyar fordítások eltérő módon közlik. A helyes fordítás így szól: „Ne adjatok teret a sátánnak” (Ef 4,27). (Egyik-másik kiadásból hiányzik a „teret” szó, s az idézetet megcsonkítva így fordítják: „ne engedjetek a sátánnak.” Ez pedig egészen mást jelent.)

A „ne adjatok teret a sátánnak” kijelentés felszólít: ne adjatok működési (terepet) lehetőséget a sátánnak önmagatokban, családotokban, a társadalomban, és a világban. A Szentírás arra tanít, hogy erősen ellene kell állni az ördögnek (vö. 1Pét 5,8.), sőt szembe kell vele szállni és meg kell futamítani (vö. Ef 6,12.). Ezek a szentírási helyek világossá teszik, hogy a sátáni erő oly mértékben képes az ember életét, sorsát és történelmét befolyásolni, amilyen mértékben azt megengedi neki. Amikor az ember nem tartja be Isten parancsait és a bűn útját járja, lelkében, egész sorsának alakításában teret enged az erőszakos sátáni tevékenységnek.

17

Az emberi akarat az ördög hatalma alá kerül, s mint egy eszköz egyre jobban kiszolgálja őt istenellenes művének építésében. Ez a tevékenysége pedig tetten érhető a magánszférától a világpolitika alakításáig az élet minden területén.

Testvéreim az Úrban! Az életünk nem csupán események sorozata, hanem az üdvösségre készülődés reményteli küzdelme Krisztus a mi Urunk által! Ebben pedig hatékonyan segíthetnek, az Isten örök tervei szerint mellénk rendel Szent Angyalok!

A következő, amit a Szentírás figyelmünkbe ajánl: „a sátán is a világosság angyalának tetteti magát” (2Kor 11,14.), tehát a jó mögé bújva is tud tevékenykedni, sőt ez a félrevezetési mód igen hatékony. Jézust is megkísérti, olvassuk a Bibliában (vö. Lk 4,1-13.), sőt hamis csodákra képes (vö. 2Tessz 2,9.). Szent Péter apostol pedig így figyelmeztet: „Józanok legyetek és vigyázzatok! Ellenségtek, a sátán, ordító oroszlán módjára ott kó-szál mindenütt, és keresi, kit nyeljen el. Erősen álljatok neki ellen a hitben...” (1Pét 5,8-9.).

A IV. Lateráni Zsinat kétségbevonhatatlannak határozta meg a jó és a rossz angyalok szellemi természetét, de nem állapítja meg, hogy ez mit jelent és milyen következményekkel jár. A bukott angyalok a Szentírásban, különösen a királyok korától fogva, mint szellemi lények szerepelnek, és nemegyszer ellentétbe vannak állítva az emberekkel (Lk 20,36; 11,24; Ef 6,12; Tób 12,19.).

A bukott angyalok vezére a sátán, a Nagy Kísértő, gőgösségében, szüntelenül munkálkodik Isten és a teremtés ellen. Az a célja, hogy az embert elállatiasítsa, akár nemi identitásának megzavarásával is! Időnként szinte emberfölötti gonoszság tombolásának lehetünk tanúi az egyének, népek és az egész emberiség történetében.  Az öncélúnak tűnő vérlázító kegyetlenkedések, állami szintű hazudozások, erkölcstelenségek és a gonoszság misztériumának egyéb megnyilvánulásai sokak szerint nem magyarázhatók meg maradéktalanul az emberben lévő „rosszra hajló természettel”, hanem természetfölötti okokra utalnak (vö. 2Tesz 2,3-4.).

XVI. Benedek pápa 2009. III. 10-én a világ püspökeihez írt levelében: „E pillanatban történelmünk valódi problémája, hogy Isten eltűnőben van az emberiség látóhatáráról, és az Istentől fakadó fény halványulásával az emberiség irány-vesztetté válik, aminek romboló hatása egyre nyilvánvalóbb. A világ erkölcsi állapota most olyan, mint a Római Birodalomé volt bukása előtt.” Márpedig az emberiség erkölcsi- és hitbeli megújulása természetfeletti segítség ‒ vagyis az angyalok segítsége nélkül ‒ nem teljesülhet! A Szentírás a gonosz szellemekben az embert gyötrő erőket lát.

A kinyilatkoztatás ismeretében, senki sem engedheti meg, hogy az egyének, vagy az emberiség életében megfigyelhető rossz történéseket, valamiféle személytelen „gonoszság”-nak tulajdonítsuk. A sátán személyes lény és a bűnnek ő a szerzője! A kinyilatkoztatás szerint személyes gonosz lelkek csábítanak el ilyenkor, személyes akarattal és felelősséggel rendelkező egyéneket és tömegeket.

18

A Szentírás azt is bemutatja, hogy a bűn nem az Isten által teremtett valami, nem a teremtés hibája, nem természetes adottsága az embernek, tehát nem az ember lényegéből fakadó hajlam (a bűnre hajló természet már „szerzett örökség”, hanem a bűnnek szerzője van. Alaptalan tehát néhány mai egzegéta állítása, mintha a bibliai mítosztalanítás a sátán létezésébe vetett hit elvetését is kell, hogy jelentse. VI. Pál pápa is ellene fordult az ilyen törekvéseknek.

A bűn szerzőjével kapcsolatban a II. Vatikáni Zsinat is fontos nyilatkozatot tett: „Az ember egész történetén végigvonul valami élethalálharc a sötétség hatalmai ellen; ami a történelem hajnalán kezdődött, és az Úr tanítása szerint az utolsó napig fog tartani. Az ember benne áll ebben a harcban, szüntelenül küzdenie is kell, hogy kitartson a jóban...” (GS 37.)

A sátán megnyilvánulása az egyén, a közösség és a társadalom életében bár igen változatos, mégis felismerhető. Nagyon fontos ráébredni, hogy a bűn szerzője, a megtévesztő szellem (vö. 1Tim 4,1.) „tévútra vezeti az egész világot” (Jel 12,9b.), a bűn következményei révén igyekszik tönkretenni az ember testi-lelki valóságát, s az emberi kéz munkáját. A sátán általános módszerei közé tartozik a kísértés, az ördögi zaklatás, a megkötözöttség és a megszállottság. Ezen veszélyekkel minden embernek számolnia kell és harcolnia ellene nap mint nap, akár önmagát is áldozatul adva (vö. Róm 12,1.).

A kísértés mibenlétét ismerjük, és tudjuk: állandó kísérője az emberi életnek. Az ördögi zaklatás is gyakori. Ennek sajátos formája a békétlenség keltése. A sátán az egység megbontásával kezdi munkáját.

Először a szívben, majd a családban vagy más közösségben igyekszik békétlenséget kelteni. Amikor egy családban vagy bármilyen más közösségben a széthúzás, a békétlenség révén sérül az egység, tudni kell: a háttérben sátáni erő, a bűn szerzője kezdi működését. A helyzet súlyossá válhat, ha az ember lelkében tanyát vert a gőg, mert a sátán kezében a gőg igen hatékony eszköz, s vele szemben az alázat az első és legfontosabb fegyver. „Isten a kevélyeknek ellenáll, az alázatosaknak kegyelmet ad” (1Pét 5,5b.).

Az Újszövetségi Szentírás ‒ mint említettem ‒ közel 150-szer említi a bűn szerzőjének nevét különböző formában. Jézus Krisztus igehirdetéséből, s a teljes kinyilatkoztatásból világosan látható: az ember létét és történelmét alapjaiban fenyegető tényezőről van szó. Olyan vakmerő kísértőről, aki még a megtestesült Istent is megkísértette! Jézus nemcsak nem engedte eltéríteni magát, hogy élete feláldozása árán is végrehajtsa az Atyától rábízott feladatot, az emberiség megváltását, hanem a sátán gyűlöletével szemben is a leghatásosabb fegyvert alkalmazta: az önfeláldozó szeretetet.

Mindazáltal a Sátán azt gondolta, hogy Jézus keresztre feszítésével végleg diadalmaskodott. Ám Isten megdicsőítette Jézust feltámadásával, aminek következtében már nemcsak a megváltott emberek és a hűséges angyalok ismerik el fölségét, hanem az

19

alvilágiak is (Fil 2,10.) kénytelenek lefegyverzett és pellengérre állított ellenség módjára hódolni a győztes előtt (Kol 2,15.).

Sátán fáradatlan ötletgazda, életre-halálra untalan kísértő, övéit és követőit sugalmazó és egyúttal nagy végrehajtó Az ő gondolkodása a fáradhatatlan aktivizmus. Célja az embernek állati szintre való aljasítása, a Teremtés kudarcának felmutatása Istennek! Az ellene való védekezés az Úr szava: „Aki eszi az én testemet, és issza az én véremet, annak örök élete van, és én feltámasztom őt az utolsó napon.” (Jn 6,54.)

Jézus megdicsőülése óta a sátán és csatlósai vert hadhoz hasonlítanak, de még így is sok bajt képesek okozni a világban, amíg Krisztus megengedi nekik! Tertullianus szerint ugyanis csak a holtak általános feltámadása és az ítélet után kezdődik a jutalom és a büntetés teljes megvalósulása.

A szentségi élet hiánya és a jó angyalokkal való kapcsolattartás nélkül, sok ember a szekták, a keleti vallások vagy akár a sátánimádás felé sodródhat. Ez is következménye a sátán végső céljának, mely nem csupán evilági. Ez csupán „mellékterméke” a munkájának. A sátán ugyanis sokakat az Istennel szembenállásra igyekszik rávenni és a kárhozatba rántani. Ehhez pedig felhasználja földi szövetségeseit és a médiát!

A sátán már tudja, mit jelent a kárhozat, tudja, hogy állapotán nem képes változtatni és kevélységében „bizonyítani” akarja a teremtés kudarcát! Az azonban látványos tény, hogy a gonosz lelkek jelenléte és működése a világban sokkal nagyobb valószínűséggel megtapasztalható, mint a jó angyaloké. És épp ez hívja fel a figyelmünket, hogy a természetfeletti ártó erőkkel szemben, csak természetfeletti segítséggel – a jó angyalokkal és a napi imával – védekezhetünk eredményesen!

Amikor a sátán teret kap, egyre jobban birtokába veszi az ember akaratát, s az ember nem csupán kiszolgálja őt, de szenved is tőle. Az ördögi befolyás az egészségben, az érzelmi és az üzleti életben, az életkedvben és a halál utáni vágyakozásban támadja az embert (Don Gabrielle Amorth). Legáltalánosabb módszere, hogy elfordít az Istentől és távol tart tőle (Corrado Balducci), a végeredmény pedig a bűn lavinaszerű elhatalmasodása (vö. Róm 5,20.). Ha a bűn elhatalmasodik, annak következménye is elhatalmasodik, s kilép az egyén, a család, a közösség kereteiből, és társadalmi méreteket ölthet. Ez pedig a lelki és az evilági élet szempontjából végzetes lehet. Erre figyelmeztet Jakab apostol: „...a bűn meg, ha elhatalmasodik, halált von maga után” (Jak 1,15.). A bűn ‒ ha nem szállnak vele szembe ‒, átlépheti az országhatárokat, s egész földrészeken, vagy akár az egész világon elhatal-masodhat, és következményei pusztulással fenyegethetik akár az egész emberiséget is.

Súlyos probléma, hogy az ember az élet eseményeiből nem okul, s az elhatalmasodott bűn elhatalmasodott következményeit, amelyet az egyre szabadabban működő sátáni erő szervez, természetes okokra vezeti vissza, s ezeket csupán természetes összefüggésükben

értelmezi.

20

Pedig a természet- és istenellenes gender-propaganda táptalaja az abnormalitásnak, így a sorozatgyilkosságok és iskolai mészárlások sem egyéni pszichés okokra vezethető vissza, hanem a nyilvánvaló sátáni befolyásra a sátánizmusra! Amiként sok gyilkos ezt büszkén be is vallja! Mégis a nyomozóhatóságok sajnos ezen nyomozati információkat nem teszik közzé!

A fentieket nem csak felismerni, de tudatosan küzdeni kellene e globális törekvések ellen, Isten angyalai segítségével! Nem a „globális felmelegedés” ellen kéne küzdeni, hanem az elhatalmasodott hitetlenség ellen, mégpedig társadalmi és világ szinten! Ezt minden nemzetnek tudatosítani kellene, különösen a magyarságnak! Tudott ‒ ha ugyan ‒, hogy „nagy hatású őrangyalunk” van! Kérjük tehát rózsafüzér-imáinkban a Magyarország Királynőjét, aki egyben az Angyalok Királynője, hogy izzó istenszeretetre nevelje a nemzetünket! Mi pedig választott nemzet, naponta mondjuk el a szentolvasót és kérjük őrangyalaink segítségét küzdelmeinkhez!

A „Szövetség Angyalának” számos segítségét olvashatjuk a Szentírásban! A Makkabeusokról azt olvassuk, hogy egyszer „sírás és jajgatás közepette az Úrhoz folyamodtak egységben az egész néppel, hogy megmentésükre küldje el angyalát” (2Mak 11,6.). És az egységesen imádkozó nép nem csalódott. Mert „már javában tombolt a küzdelem, amikor az ellenség előtt megjelent az égből öt pompás lovas arany zablájú lovon, és a zsidók élére állt”. Fényes győzelmet arattak! (2Mak 10,29-30.).

A világ dolgai, az erkölcsi élet hanyatlása, az Egyházon belüli válságtünetek arra utalnak, hogy korunk az elhatalmasodott bűn kora, s ennek következményei világméretekben sodorja a pusztulás felé az egyént, a családot és a társadalmakat. Különösen a deviancia terjedésére a családok felbomlására, a bűnözés terjedésére, a tragédiákra és a természeti katasztrófákra gondolhatunk. Az ember pedig nem csupán evilági életét nehezíti bűneivel napról-napra, de örök életét is veszélyezteti, s egy idő után számítanunk kell az igazságos Isten közvetlen beavatkozására. A Jelenések könyvében három fejezet (vö. Jel 8-11.) is utal erre. Már Izaiás figyelmeztet az elhatalmasodott bűnre: „Jaj azoknak, akik a büntetést ökörlánccal vonják magukra, és a bűnt úgy húzzák, mint a kötél a szekeret” (Iz 5,18.) A Bölcsesség könyve is inti az embert: „Azoknak azonban, akik a büntetésül szánt megcsúfolásból nem okultak, Istenhez illő ítéletet kellett elviselniük” (Bölcs 12,26). Ez arra is utalás, hogy a büntetés egyben a bűnbánatra és a megtérésre is alkalmat nyújt (vö. Bölcs 12,10.).

A bűn elhatalmasodása nem csupán szenvedést és ítéletet vált ki, de az emberi kéz munkáját is tönkreteszi. Még a „termékeny föld is szikes mezővé” válik „lakóinak gonoszsága miatt” (Zsolt 106,34.). És ezen történésekért nem lehet az eget vádolni, hogy „miért engedi meg ezt az Isten?” De még az ördögre sem foghatunk mindent, hiszen a járványok, a háborúk, a természeti csapások és gyilkosságok okait a saját világunkban kell keresni, persze az ördög „forgatókönyve” szerint!

21

Ennek folytán ijesztően elszaporodtak az ártó erőket tudatosan követő és támogató közösségek, a hitélettől eltávolodott tömegek! Ó milyen könnyen elmélkednek sokan a „távoli civilizációkról”, a világmindenség végtelenségéről, de távol tartják magukat a szellemi és anyagi világ valóságától, Isten Országának közelségétől, nem beszélve a menny és pokol lehetőségétől! Töprengenek, de semmi igazságot nem fedeznek fel, aztán úgy halnak meg, hogy nem is tudták mi végett éltek.

Részlet Szent II. János Pál pápa 1987. 05. 24-i beszédéből: „Az ördög elleni küzdelem, mely Szent Mihály arkangyal kiemelkedő jellemzője, napjainkban is aktuális, hiszen a sátán ma is tevékenykedik a világban. Mindaz a rossz, ami a világban van, a társadalom hiányosságai, az ember-, a személy belső meghasonlottsága, a sátán sötét és zavart keltő tevékenységének eredménye is.”

A Szentírás számos példája szemlélteti, hogy mire képesek az angyalok. Egyetlen egy angyal elég volt ahhoz, hogy megsemmisítsen egy teljes hadsereget. A királyok második könyvében ez áll: „Azon az éjszakán történt, hogy az Úr angyala kivonult, és az asszírok táborában lesújtott száznyolcvanötezer emberre.” (2Kir 19,35.)

Amikor Nabukadnezár király tüzes kemencébe vettette Dániel három társát, mivel nem voltak hajlandók imádni a nagy bálványt. „Az Úr angyala pedig leszállt a kemencébe Azarjához és társaihoz, és kiverte a tüzet a lángoló kemencéből. Olyanná tette a kemence belsejét, mintha harmatos szellő fújdogált volna benne. Őket a tűz egyáltalán nem érte, nem sértette és nem háborgatta” (Dán 3,49-50.). Valamivel később Dánielt az oroszlánok vermébe dobták, de sértetlenül került ki onnan, és ezt mondta a csodálkozó királynak: „Istenem elküldte angyalát, és bezárta az oroszlánok száját, nem engedte, hogy ártsanak nekem...” (Dán 6,23.). Angyal akadályozza meg Izsák feláldozását: „De íme, az Úr angyala kiáltott a mennyből és azt mondta: „Ne nyújtsd ki kezedet a gyermekre, és ne árts neki semmit!” (Ter 22,11-12.). Angyal vezeti a népet a kivonuláskor: „Íme, elküldöm angyalomat, hogy előtted haladjon, őrizzen téged az úton, és bevigyen arra a helyre, amelyet neked szántam”. (Kiv 23,20.)

Ábrahám Mamre völgyében három angyalt lát vendégül: „Amint fölemelte szemét, megjelent neki három férfi”. (Ter 18,2.). Jákob álmot látott, amikor menekülnie kellett testvére, Ézsau elől. Létrát látott, amely az eget érte, „Isten angyalai le- és feljártak rajta” (Ter 28,13.). Mozgásuk azt jelezte, hogy a földről Isten elé viszik az emberek óhaját és imáját, s viszonzásul az égből lehozzák az embereknek Isten ajándékát. Az Ószövetség embere mindenekelőtt azt látta az angyalokban, hogy utat egyengetnek, akadályokat hárítanak el, és biztosítják minden vállalkozás sikerét.

Amikor Ábrahám házának legidősebb szolgáját hosszú útra Mezopotámiába küldte, hogy Izsáknak menyasszonyt szerezzen, induláskor ezzel vigasztalta: „Isten majd előtted küldi angyalát” (Ter 24,7.).

22

Az Ószövetség tanítása szerint az angyalok úgy néznek ki, mintha szép, megnyerő emberek volnának, pl. Ábrahám, ill. Lót történetében (Ter 18 és 19.): „Aztán elment az Úr angyala, és leült az alatt a tölgyfa alatt.” (Bír 6,11.); „Isten egyik embere jött hozzám, de külseje olyan volt, mint egy angyalé: igen félelmetes. Amikor megkérdeztem kicsoda, honnan jön és mi a neve, nem akarta megmondani nekem.” (Bír 13,6.) De az angyalban látta az Ószövetség embere a megnyerő szépség mintaképét is „olyan jó vagy szememben, mint az Isten angyala” (Sám 29,9.), ezért kelthettek a szodomaiakban is bűnös vágyakat: „Hol vannak azok a férfiak, akik betértek hozzád az éjjel? Hozd ki őket ide, hadd ismerjük meg őket!” (Ter 19,5.).

A Szentírás angyal-jelenéseiben, minden esetben fehér ruhás férfiként mutatkoznak. (1Móz 19,10-12; Jel 7,2; 8,3; 10,7.), kivéve Zakariás könyve 5,9-et, mely egy látomást ír le: „amint fölemeltem a tekintetem, látomást láttam:Két asszon jött elő. Szárnyukat szél lengette: olyan szárnyuk volt, mint a gólyának.”

Máshol viszont a „babiloni parázna asszony” (Jel 17,2.), „Jézabel szelleme”, vagy „Jézabel asszony” (Jel 2,20.), démon! Ez azonban nem szükségszerűen jelenti azt, hogy az angyalok akár nő-, akár hímneműek lennének. A Máté 22,30 inkább arra utal, hogy az angyaloknak nincs nemük: „Mert a feltámadáskor nem nősülnek, férjhez sem mennek, hanem olyanok lesznek, mint az angyalok a mennyben.”

Az angyal tűzzé is válhat és megjelenhet pl. az égő csipkebokorban: „Ekkor megjelent neki az Úr angyala tűz lángjában egy csipkebokor közepéből” (Kiv 3,2.), ill. lángnyelvek alakjában száll fel az égbe, mint Manoah áldozatánál: „Amikor ugyanis a láng felcsapott az égnek, az Úr angyala is felszállt a lángban” (Bír 13,20.). Az angyalok szüntelenül úton vannak, tudnak mindenről, ami csak történik a földön, ezért a mindentudást is magukon hordozzák. Minden angyal Isten szeretetét hirdeti a számunkra.

A próféták írásai is sokszor említik a segítő angyalokat. Ezékiel angyala szent jellel jelöli meg az igazakat, hogy őket ne sújtsa az egész Jeruzsálemet fenyegető ítélet. Angyal fejti meg a prófétának a látomásokat, amelyekben része volt (Zak 1,8-14, 3,3-10, 4,l-9, 5,5-11.). Az angyalok segítő tevékenysége ugyanaz az Újszövetségben. Már említettem Gábrielt, aki jó hírt hozott Zakariásnak és Máriának, amiként Józsefet is segítette, és angyal bátorítja Pált a hajótöréskor: „Ne félj!” (ApCsel 27,23.).

Az Apostolok cselekedetei elmondja, hogy a főpap börtönbe záratta az apostolokat. „De az Úr angyala éjszaka kinyitotta a börtön ajtajait és kivezette őket...” (ApCsel 5,19.). Ugyanez megismétlődött, amikor Pétert apostolt Heródes láncra veretve, dupla őrséggel őriztette börtönében. „Egyszerre csak megjelent az Úr angyala, és a helyiséget pedig fény árasztotta el. (Az angyal) oldalba lökte Pétert, s fölébresztette... Erre a láncok lehullottak a kezéről. Átmentek az első őrségen, majd a másodikon is, aztán eljutottak a város felé nyíló vaskapuhoz és az magától kinyílt előttük.” (ApCsel 12,7-10)

23

Péter magára maradt az utcán és a Márknak nevezett János anyjának házához sietett, ahol tudomása szerint sok keresztény szokott együtt lenni. Zörgetett a kapun. A szolgáló megismerte ugyan Péter hangját, de izgalmában elfelejtette kinyitni a kaput. Beszaladt a terembe és újságolta, hogy Péter az. A jelenlévők ezt abszolút lehetetlennek tartották és azt válaszoltak neki: „Az angyala lesz az” (ApCseI 12,15). Erre emlékezve írta később az apostolfejedelem, hogy az angyalok messze felettünk állnak erőben és hatalomban! (2Pét 2,11).

Még világosabban ír az angyalok erejéről Szent János a Jelenések könyvében. Tehát számos példa igazolja, hogy az angyalok valóban segítenek az embereknek, de ennek egyik feltétele, hogy az emberek kérjék őket!

Eloszlatva egyes hamis elképzeléseket, tudnunk kell, hogy az angyalok nem megdicsőült emberi teremtmények! A Zsidók 12,22-23 pedig azt mondja, hogy mikor a mennyei Jeruzsálembe érünk „angyalok ezreivel” és „a tökéletességre jutott igazak lelkeivel” fogunk találkozni –, tehát két külön csoporttal.

Az angyalok személyes voltát csak újabban kezdték kétségbe vonni egyes hittudósok, akiknek nézetét a „Humani generis” kezdetű pápai enciklika kifejezetten visszautasította (DS 3891.). A Szentmise prefációjában a pap is a következőket mondja: „…és ezért mi is, minként az angyalok és főangyalok, a trónod körül álló égi szellemek és minden seregek a mennyben a te dicsőséged himnuszát zengjük...”

A Jelenések könyvében azt mondja Szent János: „Amint néztem, sok angyal szavát hallottam a trón, az élőlények és a vének körül. Számuk meghaladta az, ezerszer ezret és a tízezerszer tízezret” (Jel 5,11.). Merthogy az angyalok komoly, Isten fölségét tükröző seregek. Épp ezért a Szentírásban sehol nincs szó „angyalkákról”, vagy „puttókról”, ezért legtöbb angyal-ábrázolás egyenesen káromlásnak hat.

Több egyházdoktor tanítása szerint a Szentmise ideje alatt „megnyílnak az egek és angyalok sokasága asszisztál a misén. Bizony, számos gonosz lélektől, sok-sok látható és láthatatlan veszedelemtől szabadítja meg a Szentmise (azokat, aki a kegyelem állapotában vannak).” (Vö. Nagy Szent Gergely) „Az angyalok körül veszik és segítik a papot miközben misézik.” (Szent Ágoston) „Amikor az Eucharisztiát ünnepeljük, a szentély megtelik számtalan angyallal, akik az isteni áldozatot imádják az oltáron. Amit akkor kérünk, majdnem biztos, hogy megkapjuk, és amit a misében nem kapunk meg, aligha fogjuk megkapni más imában, vezeklésben vagy zarándoklaton. Az angyalok tudják ezt, és seregekben jönnek imádni Istent, hogy a kegyelemnek ebben az órájában hozzák elő kérésüket.”

Egy alkalommal Szent Gertrúd elragadtatásba esett a szentmisén, s ebben az állapotában megjelent előtte az őrangyala. Azt látta, hogy az imát, amit az imént mondott, Isten szent felsége elé viszi, és kéri az ima meghallgatását. Gertrúd érezte az áldás erejét, ami a fejére érkezett, magához tért és boldogan mondott hálát.

24

Tényként kell tudatosítanunk, hogy (jó) angyalok harcolnak (rossz) angyalok ellen, és mi nem csak e kozmikus harc közepén állunk, hanem kifejezetten bennünk zajlik a lelkeinkért, s a tét: üdvösség vagy kárhozat!! Ennek tudatában kellene életünket élni, mintegy a megmérettetésre való állandó készülődésben. Ezzel szemben sajnos keveset gondolunk a végső dolgokra, melyek pedig végleg meghatározhatják örök sorsunkat. Sokan halnak meg úgy, hogy életükben nem ismerték meg önmagukat és hivatásukat, nem eszméltek rá hogy mi végett élnek – ám csoda-e –, ha Istent se akarták megismerni!

Az őrangyalok léte nem hittétel, de létezésük biztos, hiszen az isteni szeretet, a Gondviselés megnyilvánulása. Végtére is a Paradicsom óta kísérik az emberek életét. Létezésük bepillantást enged számunkra a Mindenható „titkaiba”, hogy mi módon kormányozza a világot, amikor minden egyes megkeresztelt embernek, közösségnek (egyházközségnek), városoknak, nemzetek és természeti erőnek őrangyalt vagy őrangyalokat jelölt ki. Kérdés, hogy nem valami ilyenre gondol-e a Jel 16,5 amikor a nagy vizek angyaláról, vagy amikor a Dán 10,13-20 valamelyik nemzet angyaláról beszél. Az országoknak és nemzeteknek a küldetésük szerint különbözők az őrangyalaik, mert minden népnek rendelt küldetése van, amiként az embereknek is!

És, hogy egy 20. századi példát is hozzak. Pietrelcinai Szent Pió atya mindig intenzív kapcsolatot tartott az őrangyalával és állítólag ezt nyilatkozta: „kevés nemzetnek van olyan nagy hatalmú őrangyala, mint a magyaroknak s bizony helyes lenne fokozottabban kérniük hathatós oltalmát országukra”! (Begyik Tibor OCDS: Az Üdvözítő Szeretet Megsebzettje ‒ Magánkiadás 2002. 126. oldal)

Damaszkuszi Szent János (670-750k.) angyalokról szóló tanítása a legteljesebben fogalmazza meg az Ortodox Egyház angeológiáját, mely szerint a bizánci liturgikus szövegek félreérthetetlenül tartalmaznak mindent, amit az angyalok világáról tudni érdemes. Az eucharisztikus liturgiától a szentség kiszolgáltatáson át valamennyi hivatalos megnyilvánulásáig magabiztosan hivatkozik az angyalokra.

Az őrangyalokban való hitről a Szentírás világosan tanúskodik, „elküldi angyalait hozzád, hogy őrizzenek minden utadon. A kezükön hordoznak majd téged, nehogy kőbe botoljék a lábad” (Zsolt 91,11-12.). és ez a hit már megtalálható a 2. század egyházatyáinál is. „Az Egyház tanítói kijelentéseinek részét képezi, hogy Isten angyalai és jó szellemek léteznek, akik Neki szolgálnak, hogy az emberek üdvét tökéletesítsék.” (Origenes)

Nagy Szent Vazul ezt mondta: „Hogy minden hívő mellett egy angyal áll, mint nevelő és pásztor, aki életünket vezeti, senki nem vitatja, aki Urunk szavára emlékszik: Vigyázzatok, meg ne vessetek egyet sem e kicsinyek közül! Mondom nektek: angyalaik az égben szüntelenül látják mennyei Atyám arcát.” (Mt 18,10.)

Aquinói Szent Tamás részletesen fejtegeti az őrangyalokról szóló tanítást. Azt mondja: „Isten azt akarja, hogy az emberek a földi életen át jussanak el az örök boldogságra. Az emberek gyengék és állhatatlanok, az angyalok viszont a boldogság állapotában élnek

25

megváltozhatatlanul. Fölöttébb célszerű, hogy az erős támogassa a gyengét, a szilárdan álló az állhatatlant. Ezért úgy illik, hogy angyalok segítsék az embereket törekvésükben a végső cél elérésére, mégpedig minden (keresztény) embert külön angyal.”

Kedves Olvasó! Ez az amit mindenkinek meg kéne szívlelnie, vagyis a földi jó és az üdvösség szempontjából, fel kellene vennie a kapcsolatot az őrangyalával és kérni segítségét, amíg nem késő!

Minden embernek a fogantatás pillanatától a haláláig egy angyal áll szolgálatára, aki Isten rendelkezése szerint nem minden bűnét akadályozza meg, különösen ha az ember ezt nem is kéri! Az őrangyal közvetít közte és a hozzá közel álló élők-, sőt esetenként a holtak közt (az édesanyai megérzések is ezzel magyarázhatók).

A léleknek a testből való távozása után a halál beálltával az őrangyal, Isten színe elé kíséri a lelket külön ítéletre. Ám tudnivaló, hogy az ember csak a földi élet lezárása után kerül ítélet alá, s nem pedig a léleknek a testtől való elválása előtt, mivel akkor még többféle módon felindulhat benne a bűnbánat, az Isten felé fordulás vágya! „El van határozva, hogy az emberek egyszer meghaljanak, s utána következik az ítélet” (Zsid 9,27.). Az nem kétséges, hogy a testtől elvált lélek, természetének megfelelően, azonnal látja az angyalokat és az ördögöket. A haldoklók olykor bizony a gonosz lelkekkel hadakoznak, és ez különösen azoknál tapasztalható, akiknél sekély volt a Mária-tisztelet és az imaélet!

Az ítéletet Isten hozza meg és a végrehajtása kizárólag a Szent Angyalok által történik. Mint említettem, sajnos számtalan haldoklóknál hatalmas csata zajlik a lelkéért a gonosz lelkekkel, akik mindennel próbálkoznak, hogy magukkal hurcolhassák pokolba. Ez esetben döntő az ember szabad-akarata, ám „sokat nyom a latban” az ember egész életében rögzült istenes-, vagy istentelen viselkedése! Így jó esetben valószínű, hogy hosszabb-rövidebb tisztulásra van szüksége az üdvösség elnyeréséhez! Márpedig az Irgalmasság helye a Purgatórium! A kárhozatot választó lelket a bukott angyalok ragadják el, s viszik magukkal a Pokolba, amiként utal erre Máté 18. fejezete: „Az úr haragjában átadta őt a kínzóknak.” (Mt 18,34.) A méltó-, vagy a purgtóriumban már megtisztult lelket jó angyal vezeti a mennybe. Erre utal az evangélista: „Meghalt Lázár, s az angyalok Ábrahám ölébe vitték.” (Lk 16,22.)

Szent Dénest „Philangelusnak”, azaz az angyalok barátjának is nevezték. Ő írta:

„Kössetek barátságot az őrangyalotokkal, tekintsétek őket égi-földi társatoknak. Később erős és győzedelmes sikereket érhetsz el vele a Gonosz elleni harcban! Angyalaitok szószólók az Atyánál, és amit soha el ne feledjetek: őrangyalotok az örökkévalóságig társatok!” Egyedül Jézus Krisztusnak nem volt őrangyala, ezzel szemben angyalok serege szolgált neki!

Az Egyház az őrangyalok ünnepét a XVI. századi Spanyolországban kezdték megülni. Innen terjedt el a Tridentinum hatására is Európában. Az Egyházban a XVII. században vált általánossá. Először szeptember első vasárnapján ünnepelték, így hazánkban is.

26

Később került X. Pius intézkedésére végérvényesen Mihály arkangyal nyolcadába, mai helyére. Ünnepük: október 2.

Elmélkedés: „Arra gondolj, hogy micsoda nemességet kapott a lelked, hiszen létezésed kezdetétől fogva egy őrző lélek van melléd kijelölve!” (Szent Jeromos)

A főangyalok miséjének könyörgésében így imádkozunk: „Istenünk, te csodálatos rendben kiosztod az angyalok és az emberek szolgálatát.” Ez az ima azt a meggyőződést sejteti, hogy az angyalok ugyanúgy megkapták feladatukat Istentől, mint mi, emberek. A Teremtő Isten az emberekhez így szólt: „Vonjátok uralmatok alá a földet” (Ter 1,28.), s egymás javára is sokféle tennivalót tett kötelességünkké. Az angyalok természetüknek megfelelően magasabb szintű, nagyobb feladatokat kaptak.

Még azt is hozzáfűzhetem: lehetséges, hogy egyes embereknek két őrangyala is van!

Az ilyen emberek bizonyára hivatásukban és felelősségteljes döntéseikben kiemelt helyzetben vannak.

Ilyen példaként hozhatom fel Kindelmann Károlyné Erzsébet asszonyt – a Szeretetláng üzenetének kiválasztottját –, akit elmondása szerint esetenként, két angyal is sugalmazott, segítette. Lehetséges, hogy az egyik a saját őrangyalaként, a másik pedig a rábízott Ügy segítőjeként működött közre! Ez bár nagyobb lelki összeszedettséget kívánt tőle, viszont mindig megnyugvást eredményezett számára. Ezzel ellentétben, amikor súlyos lelki sötétséggel „kételyek kínjával” (IV/25.) küszködött, szintén két angyalt érzett maga mellett és úgy érezte, hogy két oldalról „sugallják a jót” (II/62.), alig észrevehető különbséggel! Olykor azt is megtapasztalta, hogy a gonosz lélek az őrangyal hangján próbálta félrevezetni! Ezen esetekben csak az imádság és az Eucharisztia vétele segítette a helyes döntést meghozatalában!

A Zsidókhoz írt levélben találjuk ezt a sokat mondó kérdést: „ők (az angyalok) ugye mindnyájan szolgáló lelkek, s azok szolgálatára küldték őket, akiknek az a hivatása, hogy örököljék az üdvösséget?” (Zsid 1,14.) A szent író igenlő választ vár e kérdésre. Tehát rendelkezésünkre állnak az angyalok, vigyáznak a természeti erőkre, és segítenek bennünket az örök üdvösség elérésében, ha kérjük őket! Az angyalokban Isten dicsőségét, mély és bensőséges szeretetét kell felismernünk, hiszen minden angyal Isten végtelen bölcsességének, jóságának és szeretetének egy teremtett tükörképe. Minden angyal Isten szeretetét hirdeti a számunkra.

Az Egyház általános hite alapján, minden kereszténynek van őrangyala. De Isten a pogányokról is gondoskodik, ám nekik nem személyes, hanem csoportos angyaluk van!

Tény, hogy az angyalok és őrangyalok fényévnyi magasan felettünk állnak, s mégis támogatnak minket. Nagy méltóságukat nem hangoztatják, hanem csak azt, hogy hozzánk tartoznak és szívesen segítenek.

Szent János evangelistának Patmosz szigetén egy angyal sok mindent megmutatott, hogy írjon róla. Ezt írja: „...Miután hallottam és láttam, arcra borultam az angyal előtt,

27

hogy imádjam. De ő tiltakozott ez ellen: Vigyázz, ne tedd! Csak neked és testvéreidnek vagyok szolgatársa, a prófétáké és azoké, akik megszívlelik ennek a könyvnek szavait. Az Istent imádd!” (Jel 22,8-9.).

A Szeretetláng Lelki Naplóból is kitűnik, hogy Erzsébet asszonyhoz őrangyala többször is szól az üzenetekben (vö. I/47.52.61; II/25.70; III/121.124.198.202.226.), melyekben viszonylag kiegyensúlyozott képet kapunk az őrangyal szerepéről. Ezeket a szakaszokat még néhány angyalokra vonatkozó rész is kiegészíti (vö. I/36; II/76; IV/27.).

Az ördög kísértéseit nagyon hűen adják vissza az üzenetek. Erzsébet asszony nemcsak a sátán nyomasztó jelenlétét, gúnyos megjegyzéseit és kísértéseit érzékeli, hanem a megalázott („megvakított”) sátán magatehetetlen vergődését is (vö. III/161.).

Erzsébet asszony írja a Lelki Naplóban: »Az őrangyalom így szólt: „Nagy csodálkozással néznek rád az angyalok és a szentek” és arra kért, vagyis inkább figyelmeztetett, hogy minden erőmmel fokozzam magamban a mélységes hódolatot Isten szent fölsége iránt, mert ez a nagy kegyelem keveseknek jutott.« (II/25.)

Az idézetekből a hívő ember láthatja, hogy az angyalok mekkora szeretettel és alázattal hidalják át a köztük és köztünk levő távolságot. Ha Isten megnyitná a szemünket, akkor látnánk, hogy mennyi szolgáló angyal vesz körül minket, és mint nagy testvérek, gondoskodnak rólunk, kis testvéreikről. Ők tehát mindig készen állnak, csak nekünk kellene felvenni velük a kapcsolatot, kérve segítségüket, Istenhez, vagy az Angyalok Királynőjéhez intézett imában!

Történelmi tény, hogy amikor a rómaiak elfoglalták Jeruzsálem városát, és háromszázan állták körül a Templomot, mind hallottak egy hangot: „Vonuljatok vissza innen!” Hányszor érezzük, hogy egy nyugodt halk hang sürget bennünket, ne mondjunk ki egy haragos szót, ne küldjünk el egy bántó üzenetet, vagy ne hallgassunk valakire. Őrangyalunk számtalanszor szeretne megvédeni bennünket a bűn, vagy egy hibás, rossz lépés elkövetésétől, sőt olykor még fizikailag is beavatkozik életünk védelmébe! Ó bizony hányszor tapasztalhattuk őrangyalunk rendkívüli segítségét, amit esetleg sokáig csak „véletlennek” tartottunk, aztán hosszú évek múltán ismertük csak fel az eset természetfeletti voltát! Merthogy, ha merészebbek vagyunk a biztonságosnál, vagy vágyaink rossz döntésre sarkallnak, ő felébreszti lelkiismeret-furdalásunkat, beleülteti a szívünkbe az igazságérzetet, a tisztaság igényét, a szerénységet, és az önzetlenséget is.

XI. Pius pápa így tanította a gyermekeket: „Minden nap kezdetén és végén forduljatok az őrangyalotokhoz. Hívjátok, hogy veletek legyen! Én ezt teszem kisgyermek korom óta. Máig is ha nehezebb ügyeim támadnak, ismét hívom őt és észlelem, ahogy tisztázódnak a nehézségek. Valósággal érzem a jelenlétét, a közelségét, és nehogy azt higgyétek, hogy veletek nem pontosan így történne! Csak este ne felejtsétek el megköszönni áldott segítségét.” „Az angyalok értünk imádkoznak. Nem mintha a jó Isten ne tudná, mire van szükségünk. Ó dehogy! Csak épp hamarabb kapjuk meg irgalmának ajándékát és kegyelmének áldását!”

28

Voltak szentek, akik megkapták azt a nem mindennapi kegyelmet, hogy meghitt kapcsolatuk lehetett az angyalokkal. Legjobban rajtuk keresztül látható, hogy milyen boldogító és gyümölcsöző kapcsolat lehetne minden ember számára az angyalok tisztelete. A középkor végén és az újkorban is csodálatos példákat találhatunk erre.

Külön említést érdemel az 1440-ben elhunyt Római Szent Franciska, akinek emléknapján (március 9.) az Egyház így imádkozik: „Isten, te megadtad Franciska szolgálódnak azt a kegyelmet, hogy az angyalokkal bizalmasan társaloghatott...” Nos, ha az Egyház ezt ilyen módon hangsúlyozza, akkor rendkívül bizalmas lehetett ez a kapcsolat.

Sajátságos, hogy Szent Franciska életének három szakaszában három különböző őrangyalt találunk. Az első az angyalok karából volt, a második az arkangyalokéból, a harmadik pedig a hatalmasságok karából.

Az elsőnek a jelenlétet csupán bizonyos külső jelekből állapíthatta meg, a másik kettő azonban látható alakban mutatkozott. Mindhárom jó barátként és tanácsadóként fáradozott azon, hogy Franciska lelke egyre tisztább és tökéletesebb legyen. Arra nevelték, hogy nagyon lelkiismeretesen teljesítse kötelességét Istennel szemben, amiként állapotbeli kötelességét is, mint feleség és anya. Az első két angyal keményen meg is büntette, ha hibázott. A második pl. egy-egy botlás után addig nem jelent meg újra láthatóan, amíg Franciska meg nem bánta hitetlenségét, és bocsánatot nem kért.

A harmadik angyalban még tisztábban látta Isten titkait, mint az előző kettőben. Imája közben csillogó fényoszlop emelkedett az angyal fejétől az ég felé, jelezvén, hogy Isten elé viszi imáját. Azt is észlelte, hogy az angyal aranyfonálból szőttest készít. Ebből megértette, hogy mire a szőttes elkészül, addigra befejeződik az élete.

Mindezt elmondta lelkiatyjának, aki Franciska halála után hiteles tanúként nyilatkozhatott a történtekről, és ezzel képet rajzolt arról, hogy miképpen vezették az angyalok egy életen keresztül.

Az égi angyalokkal, főleg az őrangyalunkkal való együttműködés, nagyban segítheti valamennyiünk földi életét. E természetfeletti segítséget nem igénybe venni, balgaság, hiszen védtelenné és kiszolgáltatottá tesszük magunkat a negatív természetfeletti erőkkel szemben (és üldöz a balszerencse)! Mi meg csak csodálkozunk, rossz esetben Istent vádoljuk, hogy miért engedi meg mindezt? Holott mi nem tettünk meg semmit a magunk, embertársaink és nemzetünk biztonságáért! Nem éltünk az Úr által felkínált Szentségekkel, nem kértük őrangyalainkat és nem imádkoztuk a rózsafüzért (az egész emberiségért)!

Schütz Antal Dogmatikája megjegyzi, hogy „jól megokolt és eléggé egyetemes nézet, hogy egyes népek és egyházak élén egy vagy több angyal áll” (Vö.: Dogmatika, 485-511 o).

Avilai Teréz jómódú 12 gyermekes családba született a 16. században. Akkor, amikor a spanyol királyság kultúrája fénykorában és hatalma csúcsán állt. Gyermekkorától kezdve nagyon impulzívnak, kívánságaiban és döntéseiben temperamentumosnak mutatkozott, de

29

meggondolatlanságokat nem követett el. A kármelita rendbe való belépése mögött nem szerelmi csalódás, nem sajátos hajlam vagy a kolostori élet utáni vonzódás állt, ami gyakran rejlik egy hivatás hátterében. Teréz az üdvösséget kereste, mégpedig „nagy áron”. És az nagyszerű szerzetesnő a világ egyik legnagyobb misztikusaként vonul be az üdvtörténetbe.

Szent Teréz, egyik látomása leírásában gyönyörű példát szolgáltat arra, hogy egy angyali jelenés milyen ihletet adhat az Isten iránti szeretetlángra lobbantásához: „Bal oldalamon egy angyalt láttam testi alakban. Ilyen csodálatos formában ritkán látom őket. Bár sokszor jelennek meg nekem angyalok, de anélkül, hogy alaposabban megfigyelhetném őket. Most azonban az Úr akarta. Nem volt hatalmas alak, de rendkívül szép. Az arca úgy lángolt, hogy a legmagasztosabb angyalok egyikének gondoltam, akik teljesen lángolnak az istenszeretettől és talán kerubnak neveznek”. „Érdekes, hogy nevüket nem mondják meg, de azt azonban megállapíthattam, hogy az égben kimondhatatlan különbség van köztük. A nekem megjelent angyalnak hajítódárdát láttam a kezében, s úgy tűnt, hogy a hegye tüzes. Úgy éreztem, mintha a dárdával néhányszor átütötte volna a szívemet. És amikor kihúzta, úgy éreztem, mintha szívemnek legbensejét húzta volna ki. Végül eltűnt, de egészen lángra lobbantam Isten tüzes szeretetétől. E sebesülésnek a fájdalma oly nagy volt, hogy panaszos sóhaj hagyta el ajkamat. Azonban a gyönyör is amelyet okozott, oly túláradó volt, hogy lehetetlen lett volna azt kívánnom, hogy szabaduljak tőle.

Ez a szeretet-egyesülés, amely a lélek és Isten között végbemegy, oly édes, hogy azért esdeklek az Úr jóságához, ízleltesse meg azzal is, aki talán hazugságnak gondolja ezt. Ezen idő alatt mintha magamon kívül lettem volna. Nem akartam sem beszélni, sem látni, csak belesüllyedni a magam fájdalmába, amely nagyobb dicsőség volt számomra, mint ami bármely teremtményben lelhető.”

Szent Tamás és több más hittudós szerint bizonyos hivatalokat betöltő személyek saját őrangyalaikon kívül amelyek születésüktől hozzájuk vannak rendelve, hivatalba lépésükkor külön angyalt kapnak, „akik segítik őket a kormányzásban és a rájuk bízott emberek gondviselésében” – persze, ha napi imáikban kérik a segítségüket!

A Jelenések könyve is említést tesz az egyes „egyházak angyalairól” van szó (Jel 2,l.).

Sőt feltételezhető, hogy Isten nem csak vezetőket, de akár egész népeket is kiválaszt, Jézus utolsó eljövetelének előkészítésére. Az csupán logikus feltételezés, hogy az új választott nép nem a régi ószövetségi nép, amelynek küldetése a megváltással befejeződött! Ebből következően jó, ha a népek vezetői kérik a saját- és a népük őrangyalát, politikájuk és döntéseik Isten akarata szerinti teljesítéséhez!

Dr. Pascal Parente – egy amerikai katolikus hittudós tanár –, ószövetségi idézetekkel bizonyítja, hogy a nemzeteknek vannak külön őrangyalai (Beyond Space; A book about angels, 1973, 119-24 o.). Parente még Szent Tamásra is hivatkozik, aki szintén foglalkozott ezzel a

30

kérdéssel, miszerint a nemzetek közti háborúk alkalmával vajon a nemzetek őrangyalai is háborúznak-e egymással (Summa, I. Q.113 Art. 8.), és idézi Damaszkuszi Szent Jánost, aki szerint angyalok „őrzik a földet és a nemzetek felett ülnek, ahogy a legfőbb Teremtő kijelölte őket” (De Fide Orthod. II, 3.). Az angyalok háborúzását nem tételezhetjük fel, mert ők az isteni Béke követei. Annál inkább feltételezhető, hogy a népek és nemzetek kollektív felelősséggel tartoznak a háborúkért és a területi elcsatolásokért! A békéért és a jó vezetőikért ugyanis a népeknek (a kisembereknek) kell megküzdeniük, imáik és engesztelő áldozataik révén! Az ország, ahol elsekélyesedik a szentségi hitélet, ott előbb-utóbb diktatúra és háború alakul ki (ld. a protestantizmus hatását Németországban)!

A jó „angyali” kapcsolat feltételeként, öt feltételt kell szem előtt tartaniuk:

1) Ne kövessünk „idegen isteneket”, a pénzimádatot, az ateista ideológiákat, a szexuális szabadosságot és a különféle démonikus kultuszok gyakorlását.

2) Segítsék a Katolikus Egyház hierarchiáját az Evangélium hirdetésében.

3) Támogassák a Tízparancsolat szerinti erkölcsi nevelést, az emberi élet védelmét, és a hagyományok tiszteletét.

4) Szentségi életet élni, (Szentmise-látogatás, gyónás, szentáldozás és imaélet.)

5) A bensőséges Mária-tisztelet, hiszen Ő az Angyalok Királynője!

Ha ezen feltételek közül bármelyik hibádzik, akkor senki ne csodálkozzon, ha nincs Isten áldása a munkájukon, terveiken, életükön!

Mint már kifejtettem, minden angyalnak meg van a maga szerepe, a maga sajátos szolgálata! Az embereknek a kegyvesztettség miatt van szükségül a láthatatlan erők segítségére, amely az angyalok nagy száma miatt valósítható meg. Ők azonban, nemcsak a jókra vigyáznak, vagy próbálnak segíteni, de a legmegrögzöttebb bűnösöket sem hagyják el haláluk pillanatáig.

Az angyalok minden órában, minden helyzetben az ember mellett állnak. Igyekszenek sugalmazni – sőt –, próbálják felvenni a kapcsolatot a szabad akaratú emberrel, több-kevesebb sikerrel. Ha az ember akarja megszólítani őrangyalát, ennek alapfeltétele a kegyelmi állapot, bensőséges tisztelete Máriának az Angyalok Királynőjének, és a rendszeres ima. Így a siker kevéssé marad el, aminek az égiek az őrangyallal együtt örvendeznek, s ezt a lélek is megérzi.

Ki az, aki még nem tapasztalta meg őrangyala segítségét, még ha nem is kérte és melyet olykor a „véletlennek” tulajdonított!?

Szent Bernát ajánlása: „Tedd barátoddá az őrangyalodat, szerezz neki örömet azáltal, hogy hozzá folyamodsz, tiszteld meg imáddal, hiszen mindig veled van, követ mindenüvé, csak vedd észre törődését!”

Nemcsak a középkori teológusoknak, hanem sok újkori hittudósnak is az a véle-ménye, hogy az angyalok meghatározott feladatot kaptak a világegyetem irányításá-ban. Nem csak a mi galaxisunknak, de minden csillagnak és anyagnak saját angyala van!

31

Létezésük bepillantást enged számunkra a Mindenható „titkaiba”, hogy mi módon kor-mányozza a világot, amikor minden egyes embernek, közösségnek (egyházközségnek), városoknak, nemzetek és természeti erőknek őrangyalt vagy őrangyalokat jelölt ki. Kérdés, hogy nem valami ilyenre gondol-e a Jel 16,5 amikor a nagy vizek angyaláról, vagy amikor a Dán 10,13-20 valamelyik nemzet angyaláról beszél. Ők mozgatják, óvják, vagy csapásként szabadjára engedik az elemeket az ítélet napjáig, s így a természet állandó változásának is okozói „a gyors szelek a te angyalaid, tüzes villámok szolganépeid.” (Zsid 1,7.)

„Gyermekeim, itt az utolsó óra és mint hallottátok, hogy eljön az antikrisztus, most sok antikrisztus támadt. Ebből tudjuk, hogy itt az utolsó óra.” (1Jn 2,18.) Amikor az antikrisz-tusi hatalom alatt a bűnök az egekig érnek, akkor Isten parancsot ad az elemek szabad folyásának. Szent János így ír a Jelenések könyvében: „Akkor láttam, hogy napkelet felől egy másik angyal száll fel, akinél az élő Isten pecsétje volt, és hangosan azt kiáltotta a négy angyalnak, akiknek megadatott, hogy ártsanak a földnek és a tengernek.” (Jel 7,2.) Szabadjára engedik az összes elemeket, és Isten haragjának csészéit öntik az emberiségre.

És ez bizony magyarázatot ad a világban történő káoszra, a természeti katasztrófákra, provokált járványokra és az olthatatlan erdőtüzekre. Bűneivel ugyanis az emberiség, nemcsak napról-napra nehezíti evilági életét, de aggasztó módon az örök üdvössége esélyeit is, s egy idő után számítanunk kell az igazságos Isten közvetlen beavatkozására. A Jelenések könyvében három fejezet is utal erre (vö. Jel 8-11.).

De a végső idők viharában sem feledkeznek meg azokról az emberekről, akik Istennek szolgáltak rendületlen hűséggel. „János látta, hogy napkeletről egy másik angyal szállt fel, az Élő Isten pecsétje volt nála. Határozott hangon szólt a négy angyalnak, akiknek hatalmuk volt rá, hogy ártsanak a földnek és a tengernek: Ne ártsatok se a földnek, se a tengernek, se a fáknak, míg meg nem jelöljük homlokukon Istenünk szolgáit” (Jel 7,3.).

Az, hogy a természeti elemeket, angyalok irányítják, már az ókor legnagyobb gondolkodói, Platón és Arisztotelész is feltételezte, miszerint az angyaloknak döntő szerepük van a világ kormányzásában és az emberek sorsának alakulásában.

Az őrangyalod, Magyarország védangyala és minden angyal, a szentek, legfőképp a te védőszentjeid legyenek mindenben a segítségedre! Kérjük tehát őrangyalunkat, virrasszon ő is felettünk, mert kicsik és erőtlenek vagyunk a természetfeletti gonosz erők szándékos és ártó „véletleneivel” szemben!

Korunkban, amikor a hamis látnokok magánüzenetei soha nem látott számban felszaporodtak, időnként még az angyalokról való ismereteket is próbálják bővítgetni, sőt ál-üzeneteket tesznek közzé tőlük. Ez nem hasonlítható az angyalokkal való „kapcsolatfelvételhez”, hiszen ilyen esetekben lelkivezetővel való megbeszélés hiányában nem tudható biztosan, hogy a „tanítások, üzenetek” kitől valók?!

32

Sajnos az utóbbi évtizedekben már nem csupán szóban terjednek a „revelációk” hanem az internet segítségével is, szinte az emberiség megtévesztésének lehetőségével! A sátán és földi szövetségesei legfőbb célja az Egyház legyengítése, a tömeges kárhozat elősegítése! A fentieket sajnos elősegíti a lelkek felkészítetlensége, így megfelelő ismeretek és a megkülönböztetés hiánya okán, az emberek jó szándékkal követnek káros tanokat.

Azt azonban nem szabad felednünk, hogy léteznek hiteles látnokok, akiket az Egyház illetékesei kivizsgáltak és jóváhagytak! A hitelesek közül kimagaslik az osztrák B. G. asszony (†1978) angyaltana, melynek több száz oldalnyi anyagát a Linz-i püspök felterjesztette a Római Tanító Hivatalhoz, ahol a katolikus tanítással megegyezőnek nyilvánították, engedélyezve lelkigyakorlaton való tanítását és a szenteléseket. Szükség is van rá, mert az angyal-kérdésben, súlyos ismerethiányról van szó, és az érdeklődés számottevő! Az angyalokról való többletismeretek tanítását karolta fel az Opus Sanctorum Angelorum Mozgalom (Szent Angyalmű). Rendkívül figyelemre méltó a Szent Pió atyával megegyező állításuk Magyarország nagyhatalmú védangyaláról!

Nos, ez a nagyhatalmú angyal az egyik nagy Birodalom vezetője, akinek jézusi jelszava: „ahogy én szerettelek benneteket!” Ő az izzó istenszeretet, a teljes önátadás, a végsőkig kitartás angyala. Nem véletlen, hogy Ő hordozza a papság szentségét. Ezért kell négy alapkészség a magyar engesztelés kiteljesedéséhez: a szentségi élet, a bensőséges Mária-tisztelet, az angyalokkal való tudatos kapcsolat és szüntelen ima a papság szent voltáért!

Szent Mihály (Michael) arkangyal neve ötször fordul elő a Szentírásban (Dán 10,13; 10,21; 12,1; Júd 9; Jel 12,7-12.), és nevének jelentése ’ki olyan, mint Isten’. A Biblia egy helyen használja rá a főangyal megnevezést (Júd 9.). Michael az angyali seregek vezére, az Ószövetségben Izrael népéért – mai értelemben az Egyházért – és annak megvédéséért felelős! Az emberi világot segítő angyalok közül ő az első, annak ellenére, hogy vannak nála sokkal magasabb rangú angyalok is. Ő az, aki megzabolázza a gonosz lelkeket, s vezeti Krisztus népét az igazságosság, irgalom, szeretet, istentisztelet és az evangéliumi tanítás állhatatos őrzésének erényeiben. Ő, aki óvja Isten Népét a bálványimádástól, s a végső időkben majdan, ő kötözi meg a gonoszt ezer évre. (Jel 20,2.)

XIII. Leó pápa (†1903) épp szentmiséjét fejezte be vatikáni kápolnájában 1888. október 13-án, és már távozni készült, amikor hirtelen megállt az oltár lépcsőjénél. Mereven úgy állt mintegy tíz percig, mint aki önkívületbe esett. Arca hamuszürke lett. Látta, hogy milyen nagy harc vár az Egyházra, a Sátán elleni küzdelemben. Látta azt is, hogy a jó emberek imái, áldozatvállalásai és jó-cselekedetei mellett Szent Mihály arkangyalnak lesz különösen nagy szerepe ebben a küzdelemben. Amikor végre a pápa megmozdult, egyetlen szót sem szólt a körülötte állókhoz, hanem dolgozószobájába sietett. Ott többek közt megfogalmazta a Szent Mihály imát, melynek a szentmisék utáni közös végzését elrendelte a papok és hívek számára a világegyházban.

33

A sátán elszántság észvesztő komolyságát már megtapasztalhattuk a kommunista és liberális ihletésű XX. századi egyház- és vallásüldözések képében. Mára azonban, a következetes antikrisztiánus (sátánista) törekvések a muszlim térhódítás támogatásával, globális méretekben folytatódik! Ráadásul XIII. Leó pápa intelmét figyelmen kívül hagyva – a liturgia reformja óta – a Szent Mihály imát, csak néhány templomban mondják. Holott – és ezt szívlelje meg a kedves Olvasó –, Szent Mihály arkangyal Isten gondviselő akaratából, a földön élők segítésére hivatott és teszi is, ha kérik! Nem csak segíti életük során a választottakat, de ő méri meg az elhunytak tetteit az isteni igazságosság mérlegén. Ő vezeti az égbe a lelkeket, s mutatja be őket Máriának, majd Krisztusnak. Az ő feladata lesz az utolsó ítéletre szólítani mindenkit, s ekkor Krisztus zászlósaként is fel fog tűnni a kereszt jelét hordozva. Szent Mihály a világ végén harcolni fog minden hívő lélekért, miként a haldoklókat is az ő oltalmazza, hogy kiragadja őket a sátán hatalmából.

A magyar néphagyomány szerint a halottakat a „Szent Mihály lován” (halottszállító kocsi) viszik a sírhoz.

Szent István maga és királyi háza örök üdvösségére, Mihálynak szentelte a veszprémi székesegyházat 1009-ben. (2017. szeptember 29-én, közel 3 méter magas Szent Mihály szobrot avattak Veszprémben!)

A hagyományos római kalendáriumban Szent Mihály arkangyalnak két ünnepe van; az egyik május 8-án, ami az arkangyal 495-ös megjelenéséről emlékezik meg Gargano hegyén Apuliában. A másik a szeptember 29-i főünnep. Bár ezen Szent Mihálynak szentelt ünnepeken a liturgikus szövegek a teljes angyali seregletről is beszélnek.

Csak megjegyzem, hogy az őrangyalok ünnepét X. Pius végérvényesen Szent Mihály arkangyal nyolcadába, október 2-ra helyezte.

(Videó: Szent Mihály arkangyal Garganói jelenése https://youtu.be/huYCXv0CEBM)

Szent Gábriel arkangyal az Ószövetségben és az Újszövetségben is szerepel. Az Ószövetségben ő magyarázta meg Dániel próféta látomásának értelmét (Dán 8,16-26.) és a 70 évről szóló prófécia jelentését (Dán 9,21-27.).

Lukács evangéliuma Gábrielt úgy említi, mint Isten hírvivőjét, küldöttjét. Előbb Zakariás papnak adja hírül Keresztelő János születését, aki nagy tetteket fog végrehajtani (Lk 1,5-20.). Itt magáról azt mondja, hogy az Úr színe előtt áll. Ezután Názáretben Máriánál is megjelenik, átadva az Angyali Üdvözletet, vagyis a Szentlélek révén Jézus születését és jövendő, messiási hivatását (Lk 1,26-38.).

Szent Gábrielnek szerepe volt a Magyar Szent Korona 1000-ben történő visszaszolgáltatásában is! Az akkori pápának megjelent ugyanis álmában, és arra figyelmeztette, hogy a koronát a másnap reggel érkező Árpád-családból származó István magyar fejedelem követeinek adja át!

34

Rafael arkangyal a testi bajoktól való védelmezésre hivatott. Tóbiás könyvében az ifjú Tóbiás kísérője (Tób 5,5.), ahol így mutatkozik be: „Rafael vagyok, egy a hét angyal közül, aki mindig készen áll arra, hogy az Úr fölséges színe elé lépjen.” (Tób 12,15.) Nevének jelentésére a héber 'rapha' (gyógyítani) és az 'el' (Isten) szavakból tevődik össze. Így tehát nevének értelmezése: „Isten gyógyít”, vagy „Isteni gyógyító”, mely egyben utal Tobit szemének a hal epéjével való meggyógyítására (11,10.). A vándorok és utazók védője, mert a Szentírásban Tóbiás utazótársa volt. Rafaelt utazóként ábrázolják, bottal, szandálban, utazó köntösével, kulaccsal, kezében hallal és mint minden angyalnak, neki is szárnyai vannak.

A főangyalok segítsége számunkra azt is jelenti, hogy az üdvösség nem csak egyszerűen ölünkbe hullik, hanem elérésére mindannyiunknak meg kell vívnunk a „jó harcot” Krisztus, a mi Urunk által!

Összefoglalásként az angyalok létezésére vonatkozólag elsősorban Krisztustól kaptunk biztosítékot, Aki kétségbevonhatatlanul tanúskodik a jó és gonosz angyalok tevékenységéről! Vegyük hozzá, hogy a Jelenések Könyve a maga „körülírt” szimbolikájával a végső időkre büntető- és segítő angyalokról beszél.

Azok az angyalok, melyek a végső időkre vannak lepecsételve, fő feladatként a végső idők harcát hordozzák. Ide tartoznak a 4 sarokoszlopot alkotó karonkénti legerősebb angyalok és mások, köztük a 7 haragcsésze angyala, akiknek munkája végeztével a szellemek nagy harca kezdődik, melyben minden földhözragadt világias teremtmény elpusztul. De Isten a hozzá hűségesekről gondoskodik a Szent Angyalok segítségével.

Szeresd a Szent Angyalokat, főleg az Őrangyalodat és tanulj tőle fegyelmet és Isten iránti szerelmet! Mert Isten a rend, az örök boldogság és a szent angyalok Isten-szeretetét hirdetik a számunkra! A bukott angyalok, a sátán ördögeivel, a démonokkal és földi elkötelezettjeivel pedig, a földi káoszt és örök szenvedést igyekszenek megvalósítani az emberek között!

Szent Angyalok könyörögjetek érettünk!

35

Szövetségkötés az őrangyallal és az összes Szent Angyallal

(Rövidített változat!)

Szent Őrzőangyalom, hozzád fordulok: Istennek angyala, akit a Mennyei Atya őrzőmmé, segítőmmé, tanítómmá rendelt! Te ezt a feladatot születésemtől fogva betöltöd mellettem – óvtál, védelmeztél és újra, meg újra szóltál lelkiismeretem hangján keresztül – megköszönöm neked mindezeket a szolgálatokat. Bár én sokszor tudomást sem vettem rólad, te mégsem hagytál magamra, hanem mindig segítségemre voltál.

Meg akarom mostantól szívlelni minden intésedet és követni akarom minden sugallatodat. Te jól tudod, hogy az utolsó időkben élünk. Te ismered a sátán terveit, hogy tönkre akarja tenni Isten művét ezen a Földön. Te tudod, hogy meg akarja osztani, el akarja pusztítani az Egyházat és az emberiséget, és hogy oly sokakat kárhozatba akar dönteni. Tapasztaljuk a gonoszság erőinek elszabadulását. És mi, a magunk erejéből képtelenek vagyunk megállítani a sátánt és angyalait, de ti Szent Angyalok, Istentől rendelt ellenfeleik vagytok.

Szent Őrzőangyalaink kérünk titeket, hogy léptessetek minket szövetségre az összes Szent Angyallal, azok minden karával és teremtsetek köztünk személyes és állandó kapcsolatot! Mind a kilenc kar szent angyalai, hazánk, családunk, közösségeink védő szent angyalai, és akiket a Szentírásból név szerint is ismerünk, Szent Gábor, Szent Rafael és a mennyei seregek vezére, Szent Mihály, figyelni akarunk rátok! Veletek együtt akarunk küzdeni.

Tanítsatok meg erényeitekre, hogy helyt tudjuk állni az utolsó idők harcaiban! Tanítsatok meg a szeretetre, a szentségre, a tisztaságra!

Tanítsatok meg Isten helyes imádására, a bölcsességre és a hallgatásra, a türelemre, a bátorságra, a fegyelemre, és a hűségre, hogy amikor szakadásokat, ellentéteket tapasztalunk, akkor is tudjunk mindig Jézushoz hűségesek maradni, ne veszítsük el hitünket, reményünket, hogy mindvégig megmaradjunk az Isten és az egymás iránti szeretetben! Segítsetek, hogy együtt tudjunk működni veletek és az összes szentekkel a Mennyei Atya tervében, aki „Krisztusban mint Főben újra akar egyesít mindent, ami a mennyben és a földön.” (Ef 1,10)

Mi ugyan keveset tudunk nyújtani ebben a szövetségben, de azt szeretnénk megtenni, ami rajtunk múlik! Segítsetek, hogy mi magunk is átalakuljunk, átváltozzunk, ahogyan átváltozik a kenyér és a bor a szentmisében. Hintsétek meg Jézus Szent Vérével és Királynőtök szent könnyeivel az egész Földet, hogy megtisztuljon a bűntől, az Isten elleni lázadás szellemétől, és védve legyen a gonosz erők támadásaitól! Vigyétek győzelemre a mi gyarló közreműködésünkkel Isten ügyét!

Mostantól a Szentháromság, a Szűzanya, az összes angyalok és szentek segítsége által a szent angyalokkal való szövetségem tudatában akarok élni és meghalni. Amen.

(Összeállította: Bocsa József Sch.P. A teljes szöveg elhangzott a váci 7. kiengesztelődési találkozón 2013. okt.19-én)