Dr. Hegyi Ferenc C.Sc.

A szent gyógyulás

Székesfehérvár, 2023

Szerzői kiadás

MOBI formátumú e-könyv

Korrektúra: Dr. Nánási Irén

Ez az elektronikus könyv szerzői jogi védelem alatt áll.

© Dr. Hegyi Ferenc, 2023

A szokásos módon hivatkozható. Ingyenesen terjeszthető, feltéve, hogy a tartalom nem változik, és ezt a szerzői jogi megjegyzést a terjesztett példány tartalmazza, feltéve, hogy az alábbi kikötéseket betartják.

Ez az elektronikus dokumentum nem ajánlható fel más dokumentumokkal, termékekkel, promóciókkal vagy más tárgyakkal összekapcsolva, amelyeket eladnak, bármilyen típusú ellenszolgáltatásért cserélnek, vagy ajándékként használták fel hozzájárulásként, beleértve a jótékonysági hozzájárulásokat is.

Ez a dokumentum nem terjeszthető nyomtatott formában a szerző előzetes írásbeli beleegyezése nélkül.

Ez a dokumentum letölthető saját adathordozóra, ott tárolható, és saját használatra kinyomtatható. Feltölthető webszerverre, és ily módon másoknak is elérhetővé tehető. Nem tölthető fel viszont olyan webszerverre, amelyikről a letöltésért bármiféle ellenszolgáltatást kell nyújtani, vagy amelyik személyes adatok megadását kéri a letöltéshez.

ELŐSZÓ

Egyre több a beteg. Ez hazánkban és az egész világon is így van.

A gyerekek nagy része már kiskorában étel- vagy légúti allergiától szenved. A felnőtteket tizedelik a keringési betegségek, az anyagcsere betegségek és a rák. Kétes eredetű járványok pusztítanak.

Amikor súlyos betegséggel műtétre készültem, egy idősebb aneszteziológus orvos vizsgált meg, aki azt mondta: „Mindenki beteg. Maga is, én is. A fiatalabb kollégáim is. Valami nagyon nincs rendben a mi civilizált világunkkal.”

Igen, valami nagyon nincsen rendben a mi „civilizált” világunkkal.

Hiába mondta Jézus, hogy Gyertek hozzám mindnyájan, akik elfáradtatok, s akik terhet hordoztok – én megkönnyítlek titeket (MT 11,28) – süket fülekre talált. Már a kezdetekben is ez történt: A tulajdonába jött, de övéi nem fogadták be. (Jn 1,11)

Kevesen tudják, pedig benne van a Bibliában: Jézus megváltott minket a betegségtől is!

Ebben a kis írásban a karizmatikus keresztény hit egy szeletével, a bibliai alapú gyógyítással és gyógyulással foglalkozunk. Célunk az, hogy segítsünk hívő testvéreinknek a gyógyulás átvételében. Ezen felül betekintést adunk arról, hogyan lehet másokat –hitetleneket is – gyógyítani a Szentírás alapján. Az irodalomjegyzék és a saját karizmatikus közössége alapján bárki elmélyítheti a szent gyógyulással kapcsolatos ismereteit, megjegyezve azt, hogy a legfőbb forrás a kinyilatkoztatás. A Biblia alapos és rendszeres tanulmányozása elengedhetetlen a hitbeli elmélyülésünkhöz, ami nélkül a kegyelmi ajándékok nem nyerhetők el.

Ebben az írásban nincsenek esetleírások. Két kivételt mégis tettünk, ezeket a függelékben helyeztük el. A témában megjelent könyvek döntő többsége tele van különféle gyógyulások leírásával. Ez helyes, hiszen a példák növelhetik a hitünket, és segítenek a törvények megértésében is. Főleg terjedelmi korlátok miatt szakítottam az esetleírásokon alapuló tárgyalásmóddal. Aki példákat keres, eleget talál a megadott szakirodalomban. A legtöbb szerző a saját evangelizáló és gyógyító tevékenysége mentén ír. Ez is helyes és jó gyakorlat, de ennél fontosabb, hogy az olvasó hasznosítani tudja a leírtakat. Emiatt ebben az írásban a saját evangelizációs (és benne a gyógyítási) tapasztalataimat háttérbe helyeztem.

A kifejtés során teljes egészében hűek maradunk a Magyar Katolikus Karizmatikus Megújulás elveihez és gyakorlatához.

A karizmatikus megújulás a protestáns testvéreinknél is megjelent. Mivel döntő mértékben a Szentírásra támaszkodunk, az alábbi írást ők is haszonnal forgathatják. Csak a „A szent gyógyulás ismertebb formái” című rész IX. és X. fejezete speciálisan katolikus.

Ha valaki azért veszi kezébe ezt az írást, mert betegségében sürgős segítségre szorul, akkor azt javaslom, hogy kezdje az olvasást a  „II. Gyógyulás a megváltásra hivatkozással” című fejezetnél.

Áldjon meg titeket az Úr!

Első rész

A szent gyógyulás

Testi, lelki és szellemi betegség

A keresztény világnézet szerint az ember olyan szellemi lény, amelyiknek van lelke, és testben él. (1Tesz 5,23;  Zsid 4,12)[1]

Kényelmes, de téves megoldás lenne a testi, a lelki és a szellemi betegségek elkülönítése. A betegségek okai általában összetettek. Nyilvánvaló az, hogy ezzel Jézus is tisztában volt, hiszen tudjuk, hogy Jézus a kétféle gyógyítást gyakran együtt végezte.

„Látod, meggyógyultál. Ne vétkezzél többet, hogy rosszabbul ne járj.” (Jn 5,14b BD)

Ez a Beteszda fürdőnél történt gyógyulás után hangzott el Jézus szájából. A bűn és a testi betegségek közötti összefüggésről a későbbiekben részletesen írunk.

Hitüket látva, Jézus így szólt a bénához: „Fiam, bűneid bocsánatot nyertek.” (Mk 2,5 és Lk 5,20)

A bénát Jézus úgy gyógyította meg, hogy megbocsátotta a bűneit! Nyilvánvaló az, hogy ebben az esetben a lélek idézte elő a betegséget, és amint a lélek meggyógyult, meggyógyult a test is.

Utalunk rá, hogy az orvostudomány jelenlegi állása szerint a betegségek nagy része pszichés eredetű, pontosabban, a kiváltó okok között lelki okok is szerepelnek.

Ebben az írásban a tisztán lelki-szellemi betegségeket csak érintjük. Ennek az oka kettős. Egyrészt, a terjedelmet a könnyebb áttekinthetőség miatt mindenképpen korlátozni kellett. Másrészt, az Egyház mindig feladatának tartotta a lélek és a szellem gyógyítását. Még a papok szokásos alternatív megnevezése, a „lelkész” szó is erre mutat. A lelki betegségek gyógyítása területén az utóbbi időben nagyon jelentős előrelépés történt. Aki ebben a kérdésben tájékozódni szeretne, az irodalomjegyzékben talál segítséget.

A betegség eredete

1. A bűn, mint a betegség forrása

Az Ószövetség szerint a betegség a „törvény átka”. (MTörv 28) Kicsit leegyszerűsítve: a betegség az elkövetett bűneink büntetése. Erről a későbbiekben még írunk.

A betegség ma is lehet bűn következménye. A fentebb már idézett Jn 5,14-ben Jézus azt közli, hogy ha vétkezik a gyógyult, akkor a betegsége visszatérhet, sőt, még rosszabbul is járhat.

Az alkoholizmus, a túlzott dohányzás, a kábítószer használat, a kicsapongó nemi élet, de akár a túlhajszoltság forrása lehet egész sor betegségnek. Az ilyen és hasonló esetekben az ember magára hozza a bajt. Az is igaz, hogy bűn elkövetésekor kinyílik egy ajtó, amin a sátán már tetszése szerint járkál ki-be.

Nagyon fontos azonban látnunk azt, hogy a betegség oka nem csak a saját bűnünk lehet, hanem mások bűnei következtében is szenvedhetünk. Egy példa: vérrokon szülők házasságából születő beteg (pl. vérzékenységben szenvedő) gyermek. Ő nem a saját bűne miatt szenved.

A környezet (beleértve az elfogyasztott élelmiszereinket is) vegyi- és sugárterhelése miatt kialakuló számtalan betegség sem kapcsolatos a legtöbb ember saját, személyes bűnével – de igenis bűn következménye. Mások bűneinek a következménye!

Már Jézus felhívta rá a figyelmet, hogy betegség vagy baleset nem csak személyes bűn következménye lehet.

Egyszer útközben (Jézus) látott egy vakon született embert. Tanítványai megkérdezték tőle: „Mester, ki vétkezett, ez vagy a szülei, hogy vakon született?” „Sem ez nem vétkezett – felelte Jézus –, sem a szülei, hanem az Isten tetteinek kell rajta nyilvánvalóvá válniuk.” (Jn 9,1-3)

Jézus válaszát nem nagyon érthették. Jézus ugyanis nyilvánvalóan arra utal, hogy a világ Isten törvényei szerint működik, és az adott ember vakságában is a világ isteni törvényei nyilvánulnak meg.

Jól látjuk: a tanítványok is azt gondolták, hogy a betegség csak bűn következménye lehet.

Ez a vélekedés – túl az ószövetségi zsidó világnézeten – egy a mai napig fennmaradt gondolkodási hibának a következménye. A hibás gondolatmenet: Ha valaki bűnös, akkor megbetegszik. Valaki beteg. Akkor ő bűnös. (Formálisan: ’Ha A igaz, akkor B igaz’ állításból arra következtetnek, hogy ’ha B igaz, akkor A igaz’.)

Másik bibliai példa:

Vagy az a tizennyolc ember, akire rádőlt Siloámban a torony, és agyonzúzta őket, azt hiszitek, hogy bűnösebbek voltak, mint Jeruzsálem lakói közül bárki? Mondom nektek: nem! (Lk 13,4-5)

A részletből nyilvánvaló, hogy Jézus más okot is ismert a baleseti halálra, mit az érintett személyes bűnösségét.

Olvashatunk olyan értelmezést, miszerint Jézus itt az esemény véletlen mivoltára utalt, ez azonban nem megalapozott.

2. Közvetlen (sátáni) támadás

Ne gondoljuk, hogy a sátán csak ott tud hozzánk férni, ahol a bűn miatt rést talál. A sátán az ember ellensége, ránk támad akkor is, ha nem vétkezünk. Természetesen a háttérben itt is bűn áll, hiszen a sátán bűnön keresztül szerez hatalmat a földön, de nem kell ahhoz személyesen bűnt elkövetnünk, hogy a sátán megtámadjon minket.

3. Természetes okok

Ez a mi gyönyörű, bár az emberi kapzsiság miatt erősen elrontott világunk alapvetően törvények szerint működik. Ha nem ismerjük ezeket a törvényeket, vagy nem vesszük figyelembe, könnyen bajba kerülhetünk. Természetes okként jelennek meg az életünkben olyan tényezők is, amelyek nem az Isten alkotta eredeti világ, hanem az elrontott világ származékai. Ilyenek a sugárzások, vegyi hatások, új vírusok okozta fertőzések.

De ide tartozik például a divat diktálta egészségtelen, káros öltözködési vagy táplálkozási szokások követése, vagy a saját szervezetünk kizsákmányolása, túlzott igénybevétele is.

Amennyiben ezekről nem veszünk tudomást, a rossz következményeket nem biztos, hogy elkerüljük. Isten ugyan tesz kivételeket, de ezekre számítani elbizakodottság.

A jelen szörnyű covid járványában több ezer idős (70 év feletti) olasz pap halt meg, akik a hivatásukat szó szerint mindhalálig teljesítve, a covidos betegek mellett szolgáltak. A járványban halt meg Irinej szerb pátriárka is, 90 éves korában. Gondolkodjunk el: miféle megbánatlan (tehát eltörölt) személyes bűneik lehettek?

Természetes ok lehet az is, hogy rosszul mérjük föl a teljesítő képességünket vagy a körülményeket. Nem megfelelően öltözködünk, ezért megfázunk. Veszélyes munkát végzünk, ami meghaladja a képességeinket.[2]

A betegség nem származhat Istentől, hiszen akkor Jézus, az Istennek fia, nem gyógyított volna rendszeresen.

Áldás vagy átok a betegség?

Az Egyházban és a keresztények gondolkodásában a mai napig is fellelhető az ószövetségi megközelítés, hogy a betegség Isten büntetése. (Ahogy említettük, az Ószövetség felfogása szerint a betegség átok.) Az ószövetségi kijelentést a következőképpen egészítik ki: Isten nem átkoz, de megérdemelten, igazságossága alapján büntet. Ezt is szeretetből teszi, mert a javunkat akarja. A büntetése tehát – a betegség – valamilyen, általunk meg nem érthető módon a javunkra válik. Ezért, ha Isten előtt kedvesek akarunk lenni, a betegséget türelemmel és szeretettel kell fogadnunk és viselnünk.

Ebből a gondolatmenetből szélsőséges esetben az a következtetés vonható le, hogy a betegség ellen nem is szabad tenni semmit, mert majd, ha Isten úgy látja jónak, hogy eleget szenvedtünk az ő – általunk meg nem ismerhető – célja eléréséért, akkor majd meggyógyít minket.

Kompromisszumos álláspontot fogalmaz meg egy magyar katolikus orvos, aki azt írja, hogy szabad orvoshoz fordulni (ez is ószövetségi eredetű álláspont, ld. Sir 38,12 és Sir 38,1), de ha az orvos nem tud segíteni, további gyógyítás utáni kutakodás, pl. természetgyógyászhoz fordulás tilos. Ha ugyanis az orvos nem tudja meggyógyítani a beteget, akkor Istennek az akarata az, hogy a beteg ne gyógyuljon meg, az ellen pedig nem szabad tenni.

Korunk egyik problémája a különböző, kétes eredetű vírusok okozta járványok. Teljesen téves, de legalábbis felületes az a megítélés, hogy a járványokat Isten zúdítja ránk, a bűneink miatt. Igen, a járványok egy része egészen biztosan bűnök következménye, de semmi esetre sem a jámbor életvitelű keresztényeké, sőt, a legtöbb hitetlen sem tehet róla.

Sajnos, ez a megítélés mélyen belénk ivódott. Évszázadokon át ezt mondták a papjaink, és még a Himnuszban is ezt halljuk: „Hajh, de bűneink miatt Gyúlt harag kebledben”.

Az eddigiekről csak azt mondhatjuk, hogy teljes egészében kihagyják a gondolkodásukból Jézust, és az általa kinyilatkoztatott tanítást! Pedig mi – nagy örömünkre – az Újszövetség hatálya alatt élünk!

A szent gyógyulás fogalma

Szent gyógyulás alatt olyan gyógyulási módot értünk, amikor a gyógyulást Istennek a kinyilatkoztatásban megadott törvényei alapján, vagy természetfeletti történés során, hitünk segítségével, vagy egy hívő birtokában lévő szent kenet működtetésével kapjuk meg.

Több fajtája van. A Szentírás tanúsága szerint maga Jézus is többféle módon gyógyított. A szent gyógyulásról sokat tudunk, de nem mindent. „Ami rejtve van, az az Úr, a mi Istenünk ügye; de a kinyilatkoztatott dolgok ránk s gyermekeinkre tartoznak mindörökre, hogy e törvények minden szavát megtartsuk.” (MTörv 29,28)

Egy modernebb megfogalmazás szerint: „A gyógyítás Isten szeretetének a titka.” [Mac Nutt: Gyógyítás, 228]

Vannak csodás gyógyulások, amik elsősorban azonnali bekövetkezésükkel tűnnek ki. Ezek azonban – bár nem ritkák – hazánkban nehezen érhetőek el. Általában erős karizmatikus hitű gyülekezetekben, Isten dicsőítése során, a Szentlélek kenete (a Szentlélektől származó különleges erő) által valósulnak meg. A gyógyulás sokszor az Oltáriszentség hatására következik be. Ezek között sok az azonnali gyógyulás is.

A gyógyulások egy része késleltetve, de hirtelen következik be.

A gyógyítások többsége azonban fokozatos felépülést eredményez. A végeredményt illetően egyenrangúak az azonnali, késleltetett és a fokozatos gyógyulások.

A szent gyógyulás és az egyéb, hitre, de nem istenhitre alapuló gyógyítások viszonya

A betegségek elleni küzdelem során több önszuggeszción alapuló gyógymódot dolgoztak ki. Ez a törekvés érthető, különösen annak fényében, hogy a modern tudományos kutatások kimutatták, hogy a szomatikus (testi) megbetegedéseknek legalább fele pszichés alapú. Az ilyen betegségeket szokás pszichoszomatikus betegségeknek nevezni.

Ilyen ismert módszerek pl. Silva módszere (amely Coué-tól származik), az eredeti, egyszerű Coué-módszer és a gyógyító kód. Ezek a módszerek a tudat átprogramozásával igyekeznek eredményt elérni, Istent kihagyják belőle. Azt gondolják, hogy pusztán a természettörvények segítségével is lehet átütő sikert elérni. A tapasztalatunk ezekről a módszerekről az, hogy alig hatásosak. Fontos azonban tudni, hogy a Coué-féle módszer a szív hitének (ld. később) megerősítésében használható.

Miért nem gyógyul meg mindenki szent gyógyulással?

Az okok alapvetően két csoportba sorolhatóak, de nem mindig különíthetőek el.

Lehet akadály a gyógyítóban. Ennek alapvető esete az, hogy az adott helyzetet nem ismeri, és így nem is tudja kezelni. Az is lehet, hogy nem tud megfelelően a Szentlélekre támaszkodni.

Lehet akadály a gyógyulásra vágyóban is. Erről sokat írnak, de teljes ismeretről itt sem beszélhetünk.

1. A hit hiánya, gyengesége

Ez mind a gyógyító, mind a beteg oldaláról felmerülhet. Ide tartozik a félelem a kudarctól is. Bár ez utóbbi emberileg érthető, de mégis a hit hiányának megnyilvánulása. Ugyanakkor a kudarctól való félelem nem eredményezi automatikusan a gyógyítás sikertelenségét. Pusztán emiatt tehát ne tartsuk vissza magunkat!

Pontosan értenünk kell: „most” hitre van szükség a gyógyuláshoz! Amikor ige szerint kérjük a gyógyulásunkat, akkor hinnünk kell, hogy Isten nem majd, hanem azonnal meggyógyított minket. Nem számít, hogy mit érzünk, fáj-e valamink, mit gondolunk – hinnünk kell, hogy Isten meggyógyított bennünket. Erről a II. részben részletesen írunk.

2. A katolikus gyógyító szolgálat ritkának, de lehetségesnek tartja, hogy a szenvedés engedélyezésével Istennek valamilyen magasabb célja van. Ilyenkor a gyógyítási kísérlet sikertelen lehet.

3. Ha valaki ragaszkodik a szenvedéshez, a betegséget saját „kincsének” tarja, akkor a gyógyítási kísérlet eredménytelen lesz. Furcsa, de sok ilyen ember van!

4. A haragtartás, a gyűlölködés a gyógyulást megakadályozza. Ezt már Jézustól tudjuk. Az sem kizárt, hogy más típusú bűn is akadály lehet. (Természetesen megbánatlan bűnről beszélünk.)

5. Belső (lelki) gyógyítás során igen fontos az ima célzottsága. Ha nem ismertek a lelki bajok gyökerei, akkor eredménytelen lehet a gyógyítás.

6. Biztosan eredménytelen lesz a gyógyítás akkor, ha rossz a diagnózis. Mit értünk itt diagnózis alatt? Azt, hogy el kell tudnunk dönteni, hogy fizikai vagy belső gyógyulásért imádkozunk, vagy pedig szabadulásért kell könyörögnünk.

7. A gyógyszerek és az orvostudomány elutasítása

Ez nehéz kérdés, de biztos, hogy az orvostudomány bizonyos tevékenységei valóban egybeesnek Isten céljaival. Az egyik világhírű evangéliumi gyógyítót is meg kellett operálni, pedig rengeteg csodás gyógyításban működött közre (ne felejtsük, Isten gyógyít!), de magát nem tudta meggyógyítani. A legjobb a Szentlélekre hagyatkozni ebben a kérdésben is.

A Szentírás ebben nem ad egyértelmű eligazítást. Az Ószövetségben van egy részlet, ami egyértelműen amellett szól, hogy Isten mellett mindig forduljunk orvoshoz is. (Sir 38,12-14)

Ugyanakkor Pál segítője, Lukács evangélista, aki orvos volt, a feljegyzések szerint Pál mellé szegődése után orvosi módszerekkel nem gyógyított.

E sorok írója senkinek nem javasolja, hogy akut, veszélyes tünetek esetén ne forduljon orvoshoz! Különösen igaz ez a rendszerint gyors lefolyású és súlyos kimenetelű betegségekre, balesetekre. (Pl. stroke, infarktus, baleseti sérülés, vérzéssel, magas lázzal járó betegségek.)

8. A beteg nem teszi meg azt, ami tőle elvárható

Itt elsősorban a hibás, felelőtlen életvitelre gondolunk. A rendkívüli gyógyulást általában csak azután lehet elvárni, ha mi magunk abbahagyjuk az önpusztító életmódunkat. Ha valamilyen környezeti ártalom váltja ki a betegségünket, azt is fel kell számolni – már ha rajtunk múlik.

9. Nem alkalmas időben próbálunk gyógyítani (mindennek ideje van  – Préd 3,1-8)

10. Lehet, hogy a gyógyító személye nem alkalmas egy adott esetben a gyógyulás kiváltására.

11. A társadalmi kapcsolatok is megakadályozhatják a gyógyulást. Pl., ha valaki gyűlölködő közegben él, gyakran képtelen átvenni a gyógyulást. A környezetét is gyógyítani kell.

A gyógyulást el is lehet veszíteni

A gyógyulást el is lehet veszíteni. Ennek okait – már amennyit ismerünk belőle – nagyon világosan meg kell érteni.

1. A gyógyulás elvesztésének oka gyakran a hitetlenség. Előfordul, hogy nem érezzük azonnal a gyógyulást. Ha ilyenkor nem maradunk meg a gyógyulás hitében, elveszítjük azt!

2. Másik gyakori ok a bűn. Emlékezzünk, mit mondott Jézus a gyógyultnak: „Látod, meggyógyultál. Ne vétkezzél többet, hogy rosszabbul ne járj.” (Jn 5,14b BD)

Miért veszíthetjük el a gyógyulást bűn miatt? Azt gondoljuk, hogy az isteni védelem szűnik meg ilyenkor. Itt általában bármilyen bűnről beszélünk. A betegséghez kapcsolódó bűnök esetén ez könnyebben érthető. Ha pl. valaki hasnyálmirigy gyulladásból gyógyulva ismét italozni kezd, visszaesése a betegségbe a természettörvények alapján is érthető.

A mai ember számára (ideértve a keresztényeket is) a bűn fogalma nem teljesen világos. Ennek oka részben a közerkölcs erőteljes romlása, a liberális gondolkodás elterjedése és ismerethiány.

Akinek gondot okoz az, hogy eldöntse, van-e bűne, annak javasoljuk, hogy nézze meg egy katolikus imakönyvben a lelkiismeret-vizsgálatról szóló részt. Nem csak katolikusoknak segíthet.

Bármennyire furcsa is, a tízparancsolatban a IV-X. parancsig leírt bűnök egy részét sokan nem tekintik bűnnek, csak „az élet velejárójának”, és szemet hunynak fölötte.

Szintén gyengén van jelen a közgondolkodásban az állapotbeli kötelesség teljesítésére vonatkozó parancs – pedig ezt Isten tapasztalhatóan számonkéri! A szüleinkről, gyerekeinkről, házastársunkról, beosztottjainkról stb. való gondoskodás nem jószívűség kérdése, hanem kötelesség! A becsületes munkavégzés sem kedv kérdése, hanem kötelesség. Különösen igaz ez hivatások gyakorlóira. Az orvosok, ápolók, papok, tanárok Isten előtti felelőssége elől nem lehet kitérni.

Mit tehetünk a gyógyulás megtartásáért?

1. A legfontosabb az, hogy rendszeresen adjunk hálát Istennek a megkapott gyógyulásért! Tartsuk életben a gyógyulásba vetett hitünket!

Istent dicsőítenünk kell a Szentírás tanúsága és az Egyház tanítása szerint is. (Ld. pl. Zsolt 117,1.150,2; Zsid 13,15; ApCsel 4,21; KEK 2641) Nem mulasztható el Isten dicsérete azért, amit a gyógyulásban értünk tett. A dicsőítés lényegi része annak megvallása mások előtt, hogy Istentől megkaptuk a gyógyulást.

2. A felmerülő kétségeknek ellent kell állni. Az ördög próbálkozik hazug tünetek ránk helyezésével. Ilyenkor az 1Pét 2,24-et idézzük: Vétkeinket a saját testében fölvitte a (kereszt)fára, hogy meghaljunk a bűnöknek, s az igazságnak éljünk. Sebei szereztek számotokra gyógyulást. Hivatkozhatunk a Jn 3,16-ra is: Mert úgy szerette Isten a világot, hogy egyszülött Fiát adta oda, hogy aki hisz benne, az el ne vesszen, hanem örökké éljen.

Az ördög az érzelmek birodalmában mozog. Ne gondoljuk, hogy a gondolataink, intuícióink, megérzéseink csak Istentől származhatnak. A sátán nagyon otthonosan mozog ebben a környezetben. Hogy mi isteni és mi sátáni eredetű, azt éppen a Szentírás alapján tudjuk eldönteni.

Ha a sátán kételyt, nyugtalanságot ültet belénk a gyógyulásunkkal kapcsolatban, a megfelelő igék kimondásán (kimondás, nem elolvasás!) kívül meg kell dorgálni a kételyt. (Ld. lentebb.)

Nagyon fontos: A sátán éppen azt akarja elérni, hogy beszélj a tüneteidről, és tegyél negatív kijelentéseket!

Pl.: Azt gondoltam, hogy már meggyógyultam. Vagy: Azt hiszem, megint visszatért a betegségem. Amikor ezeket kimondjuk, a sátán részleges győzelmet arat – mi pedig kezdhetjük újra a hitünk felépítését. Ugyanis, az élet és a halál is a nyelv hatalmában van. A nyelvnek hatalmában van az élet és halál, amint használja, úgy eszi gyümölcsét. (Péld, 18,21) Valamint: Mert rám szakadt, amitől rettegtem, és amitől féltem, osztályrészem lett. (Jób 3,25)

Ne felejtsük el, hogy a hívő ember orvossága Isten szava.  Ha kimondjuk a testünk számára életet adó szavakat, Isten igéje megőrzi, szükség esetén helyreállítja az egészségünket.

3. A gyógyulást igen gyakran azok veszítik el, akik hitetlenként karizmatikus dicsőítés során kaptak gyógyulást, de ezt követően sem fordultak Isten felé. Tanuljunk ebből a tapasztalatból, ne hagyjuk válasz nélkül, ha isteni kegyelmet kapunk!

4. Isten többször is hajlandó kegyelmet adni. Ha tehát elveszítettük a gyógyulásunkat, akkor bizalommal kérjük ismét! Fontos azonban előtte kiderítenünk, hogy mi történt? Ne felejtsük el, Istent nem lehet becsapni. Bűneinket megbocsátja, ha megbántuk azokat, de legyünk őszinték. Tiszta lélekkel, hittel kérjünk!

Második rész

A szent gyógyulás ismertebb formái

I. Gyógyulás Isten gyógyulásra vonatkozó ígéretének elfogadásával

II. Gyógyulás a megváltásra hivatkozással

III. Gyógyulás ima segítségével

IV. Gyógyulás a presbiterek imája és olajjal megkenés révén

V. Gyógyulás két egyetértésben lévő ember imája segítségével

VI. Gyógyulás kézrátétel révén

VII. Gyógyítás paranccsal

VIII. Gyógyulás a Szentlélek kenetével

Csak katolikusoknak javasolt:

IX. Gyógyulás az Oltáriszentség segítségével

X. Gyógyulás a Szűzanya által

A szent gyógyításnak két lényegesen különböző területe van. Az egyik a hívők, a másik a hitetlenek gyógyítása.

Kissé sarkítva azt mondhatjuk, hogy a hívő embernek saját magának kell átvennie a gyógyulását, a saját Jézusba vetett hitével. Ehhez külső segítség legfeljebb annyi kell, hogy segítsünk a testvérünknek megérteni, hogy itt az ő Jézusba vetett hite a gyógyulás kulcsa.

Van azért kivétel. Amennyiben a hívő testvérünk olyan súlyos beteg, hogy nem képes a gondolkodásra, akkor természetesen a gyógyítás ajándékával rendelkező testvérnek kell közreműködnie. „Csecsemő keresztények” is gyógyíthatók más által.

Ha valaki hitetlen, annak nyilván nem támaszkodhatunk a nemlétező hitére. Ilyenkor hívő tudja Isten kegyelmét lehívni rá. Fontos azonban az, hogy a gyógyulást váró ilyenkor is rendelkezzen a természetes hitnek azzal a formájával, ami a gyógyulásába vetett reményben nyilvánul meg. Amennyiben a beteg nem hisz abban, hogy a gyógyításban közreműködő elő tudja idézni a gyógyulását, a gyógyulás rendszerint elmarad.

Ez nem mindig van így. Ismert példa, hogy a kerekesszékben ülő keresztény beteg barátját elkísérő hitetlen – aki maga is súlyos beteg volt – csodás módon meggyógyult, de a keresztény akkor nem!

Az alábbiakban felsorolt módszerek különböznek aszerint is, hogy saját magunkat, vagy másokat lehet velük gyógyítani.

Mielőtt rátérnénk az egyes gyógyítási eljárások vizsgálatára, beszélnünk kell a dicsőítés szerepéről.

A dicsőítésben rejlő erő

A dicsőítés mindig része volt az imaéletnek, már az őskeresztényeknél is. A karizmatikus istentiszteleteknek ma is lényegi része. Az Ószövetség könyveiben több helyen is szó esik a dicsőítésről, a zsoltároknak pedig éppen a dicsőítés a központi témája.

Az Újszövetségből idézünk két részletet:

Adja meg nektek a béketűrés és vigasztalás Istene, hogy Krisztus Jézus akarata szerint egyetértsetek, hogy egy szívvel, egy szájjal magasztaljátok az Istent, Urunk, Jézus Krisztus Atyját. (Róm 15,6)

Legyetek derűsek. Imádkozzatok szüntelenül. Adjatok hálát mindenért, mert Isten ezt kívánja mindnyájatoktól Krisztus Jézusban.  (1Tesz 5,16-18)

Ahhoz, hogy Istent magasztalni tudjuk, el kell fogadnunk azt a tényt, hogy Isten a mi szerető, gondviselő atyánk, aki ellenőrzi és irányítja mindazt, ami velünk történik.

Istennek megvan a maga tökéletes terve a számunkra minden szituációban. Amikor a helyzet változik, Isten ismételten optimalizálja a ránk vonatkozó tervét. [Perlaki, 25-31]

A tervét azonban akkor tudja kibontakoztatni, ha mi azt elfogadjuk. Hogyan tudjuk elfogadni Isten ránk vonatkozó tervét? Hálaadással, dicsőítéssel!

Elég nehéz megérteni, de az egész élethelyzetünkért kell hálát adni!

Gyakran gondoljuk: van még néhány bajom, problémám, ezek gyógyítását, megoldását kérem Istentől. De egyébként minden rendben van, minden jóért hálát adok az istennek, és dicsőítem őt. Ezzel a legtöbben így vagyunk, de meg kell érteni, hogy Istent mindenért dicsőíteni kell!

A szentéletű Natália nővér azt tanította, hogy ha bármi történik velünk, mondjuk: Áldalak téged, Jézusom!

Carothers szerint a „hálaadó és dicsőítő imádat több erőt szabadít be az életünkbe, mint a kérő imák bármelyik formája.”

Könyvében sok példát hoz arra, hogy milyen erővel működik a dicsőítés. [Carothers, 14-20] Meglepő lehet annak, aki még nem tapasztalta: a dicsőítés önmagában, más tevékenység nélkül is hozhat gyógyulást.

I. Gyógyulás Isten gyógyulásra vonatkozó ígéretének elfogadásával

Ő [Jézus] elvette betegségeinket és bajainkat hordozta. (Mt 8,17b BD)

Ez az összefoglaló mondat közvetlenül azután áll Máté evangéliumában, ahol azt olvashatjuk, hogy Jézus az összesereglett emberek betegeit meggyógyította. Szavával kiűzte a gonosz lelkeket és minden beteget meggyógyított. (Mt 8,16b BD)

Mármost, ha Jézus elvette a betegségeinket, akkor miért nem gyógyulunk meg minden különleges beavatkozás nélkül?

Azért, mert a gyógyulást el is kell fogadni, ami a hitünk által valósul meg. Erről írunk a továbbiakban.

A gyógyulás és a hit kapcsolata

Rögtön jegyezzük meg, hogy azok között, akiket Jézus meggyógyított, alig volt keresztény! Voltak zsidók és pogányok, de csak néhány volt keresztény, hiszen akkor még éppen csak terjedni kezdett Jézus tanítása, és értelemszerűen a megváltás sem történt még meg.

Egy szempont szerint azonban hívők voltak: hittek abban, hogy Jézus képes őket meggyógyítani. Ott, ahol nem hittek abban, hogy Jézus meg tudja őket gyógyítani – ez a saját városa, Názáret volt – alig ért el valami eredményt, sőt, az egész helyi tevékenysége kudarcnak mondható. (Mt 13,57; Mk 6,5)

Azt mondhatjuk tehát, hogy az egyetlen feltétel a hit oldaláról annak elfogadása, hogy Jézus elvette a betegségeinket. Pontosabban, a feltétel az, hogy a szívünkben higgyünk abban, hogy mi a gyógyulást megkaptuk.

A szívbéli hit mibenlétét a hitről szóló részben kifejtettük, de különleges fontossága miatt itt a lényeget megismételjük.

A hittel kapcsolatban meg kell különböztetnünk a fej hitét és a szív hitét. Itt természetesen nem a szervekről van szó.

A fej hite alatt a gondolkodásunk és a hozzá kapcsolódó érzelmek alapján kialakuló hitet értjük. Ez a hit gyakran negatív, hiszen sok esetben a statisztikák és a tünetek alapján az eszünkkel nem tűnik megalapozottnak a gyógyulásba vetett remény.

A szív hite alatt azt a hitet értjük, ami a belső emberhez[3] tartozik. Ez nincs tekintettel a gondolatainkra, érzéseinkre és érzeteinkre, kizárólag Isten tanítására épít.

A fej hite és a szív hite között lehet ellentmondás, és bizonyos esetekben kell is, hogy legyen. Ilyen eset a gyógyulásba vetett hit egy súlyos, orvosilag gyógyíthatatlannak tűnő betegségben.

A gyógyulás és a hit kimondása közötti összefüggés

Van még egy fontos, még a hívők többsége előtt is ismeretlen feltétel: a kimondás! ...bizony mondom nektek, hogyha valaki azt mondja ennek a hegynek: Emelkedjél fel és vesd magad a tengerbe, és nem kételkedik szívében, hanem hiszi, hogy amit mond, megtörténik, akkor az csakugyan megtörténik. (Mk 11,23)

A kimondatlan hit nem működik!

A gyógyulás átvétele a gyakorlatban

El kell fogadnunk, hogy Jézus megszabadított minket a betegségeinktől. Ezt is a szívünkben kell elfogadni, és nem a fejünkben!

Mondogassuk hangosan: „A szívemben hiszem, hogy Jézus elvette betegségeinket, és így az én betegségemet is. A szívemben hiszem, hogy meggyógyultam. Bármit mutatnak is a tüneteim, akárhogyan is érzem magam, hiszem a szívemben, hogy meggyógyultam!”[4]

A fej persze tiltakozni fog: nem igaz, fájdalmaid vannak stb. De ki kell tartani, és minden ilyen gondolatot el kell nyomni. Részben a gyógyulás megvallását (ld. fentebb), de a kételyek ellen is fel lehet lépni: „Kételkedés, visszautasítalak! Én a szívemnek hiszek.” (Ez is csak kimondva működik! Ha magadban mondod, az gondolat. Hatalma viszont csak a kimondott szónak van!)

A szíveden keresztül a saját gyógyulásodat hívod életre!

Annak, hogy megkapjuk a gyógyulást, van egy komoly feltétele. Sokan ezért nem kapják meg a gyógyulást, ezért erre figyeljünk!

Jézus mondta, amikor a hitről tanított:

Ezért mondom nektek, hogy ha imádkoztok és könyörögtök valamiért, higgyétek, hogy megkapjátok, és akkor valóban teljesül kérésetek. Ám amikor imádkozni készültök, bocsássatok meg, ha nehezteltek valakire, hogy mennyei Atyátok is megbocsássa bűneiteket. (Mk 11,24-25)

Ez a legtöbb ember számára nehezen teljesíthető követelés. Tarts lelkiismeret-vizsgálatot, és találd meg, kire neheztelsz! Bocsáss meg neki, bármennyire is nehéznek tűnik. Teljesíthető elvárás, hiszen Jézus soha nem kért teljesíthetetlent!

MEGJEGYZÉSEK

1. Ahogyan mondtuk, ez a módszer a gyógyulás személyes átvételére alkalmas, azaz magam tudok ezzel meggyógyulni. Van azonban egy fontos kivétel: gyerekeinkre lehívhatjuk a gyógyulást!

„Szívemben hiszem, hogy Jézus elvette betegségeinket, és így az én N. gyermekem betegségét is. Szívemben hiszem, hogy N. gyermekem meggyógyult. Bármit mutatnak is a tünetei, akárhogyan is érzi magát, hiszem a szívemben, hogy meggyógyult!”

Ez az eljárás addig működik, amíg a gyermek nem képes a saját gyógyulásáért cselekedni. A tapasztalat szerint a gyerekek hamar megértik és megtanulják a gyógyulás átvételét, és meglepően erős hittel cselekednek.

2. A fent leírt eljárás nem varázslás, nem is próbálkozás. Ez Isten igéjén alapuló eljárás. A GYÓGYULÁS A MIÉNK, MERT JÉZUS MEGSZEREZTE NEKÜNK.

Sikeressége nem függ attól, hogy orvosilag mennyire súlyos betegségről van szó!

Gyakran reménytelennek tűnő esetekben alkalmazzák, döbbenetesen sikeresen.

3. Ne úgy álljunk neki a gyógyításunknak, hogy kipróbáljuk! A kipróbálás nem hit, az bizonytalanság. Aki ki akarja próbálni, az már veszített is. Nem kipróbálni kell, hanem hittel megtenni!

4. A gyógyulást kérő személynek nem kell, hogy birtokában legyen a Szentlélek valamilyen ajándéka. (Nyelveken szólás, prófétálás stb.) Még csak megigazultnak sem kell lennie, és külön imádkoznia sem kell.

Gyakorlati összefoglalás

1. Tarts lelkiismeret-vizsgálatot, és bocsáss meg annak, akire neheztelsz!

2. Ültesd be a szívedbe a gyógyulásba vetett hitet, hangosan kimondott állításokkal!

Pl. „A szívemben hiszem, hogy Jézus elvette betegségeinket, és így az én betegségemet is. A szívemben hiszem, hogy meggyógyultam. Bármit mutatnak is a tüneteim, akárhogyan is érzem magam, hiszem a szívemben, hogy meggyógyultam!”

„A szívemben hiszem, hogy a fejem búbjától a talpamig egészséges vagyok!”

3. Bármilyen kétely merül fel benned, azonnal ismételd a fenti vagy hasonló tartamú mondatokat, és parancsolj a kételynek, hogy takarodjon. „Kételkedés, visszautasítalak! Én a szívemnek hiszek.” Utóbbi azonban nem elégséges, mert paranccsal nem lehet a kételyt felszámolni, hanem pozitív gondolatot – azt, hogy már meggyógyultál – kell a helyére állítani. Ne felejtsd el: hangosan! (Ld. 2. pont. Nem kell kiabálni, de jól érthetően ki kell mondani.)

II. Gyógyulás a megváltásra hivatkozással

(MTörv 28,61 és Gal 3,13 alapján)

A legegyszerűbb módszer. Nagyon leromlott állapotú beteg is tudja használni.

Felmerülhet a kérdés: akkor miért nem ezzel kezdtem? Azért, mert annak, aki ezt a módszert javasolja, mindenképpen tisztában kell lennie a fentebb leírtakkal. (Nem a betegnek, hanem annak, aki megtanítja erre a gyógymódra.) Ha a beteg állapota megengedi, vele is meg kell értetni azokat a gyógyulásra vonatkozó ismereteket, amiket az I. részben leírtunk.

Gyógyulás Gal 3,13 alapján:

A bibliai szöveg:

„Krisztus megváltott minket a törvény átkától, amikor átokká lett értünk.”(Gal 3,13a)

Az ismétlendő szöveg:

„A [betegség neve] a törvény átka, de a Galaták 3,13 szerint Krisztus engem megváltott a törvény átkától, tehát a [betegség neve] semmi joga hozzám.”

Sokszor el kell mondani, lásd a függelékben található történetet! [Esetleírás a Gal 3,13-mal kapcsolatban]

Fontos!!! Fennhangon kell mondani! Nem kell teljes hangerővel, de ki kell mondani, legalább suttogva! Magadban mondva nem működik!

Magyarázat:

Mi az a törvény átka? A törvény alatt itt az Ószövetségben megjelenő összes erkölcsi szabályt (tízparancsolat plusz az egyéb előírások) értjük. Az Ószövetség idejében (Jézus működése előtt) a betegséget a bűnért járó büntetésnek tekintették. Jézus azonban megváltotta az emberiséget a bűneiért járó büntetéstől (a „törvény átkától”, ld. Gal 3,13a), ezért a betegségnek nincs joga hozzánk, Jézus után élőkhöz. Azt a sátán jogtalanul teszi ránk.

Kiegészítés:

Bár a gyógyulást azonnal megkapjuk, de lehetnek tünetek egy darabig. Vérzés, fájdalom stb. Ez pedig gyengítheti a gyógyulásba vetett hitet. Ilyenkor alkalmazzuk az I. részben leírt módszert, ismételjük a következő mondatot: „Bármit mutatnak is a tüneteim, akárhogyan is érzem magam, hiszem a szívemben, hogy meggyógyultam!”

III. Gyógyulás ima segítségével[5]

Bármit kértek hittel az imádságban, megkapjátok. (Mt 21,22)

Bár ez tűnhet a legegyszerűbbnek, nem biztos, hogy ez a legkönnyebben célravezető  módszer. Összeállításunkban ezért nem ezt tettük az első helyre.

Aki vallásos nevelésben részesült, könnyen gondolhatja: mi sem könnyebb ennél, imádkozom, kérem Istent, hogy gyógyítson meg, és megkapom a gyógyulást. Ha ez ilyen egyszerű lenne, egyetlen keresztény testvérünk sem lenne beteg. Ki az a vallásgyakorló, aki nem kéri Istent, hogy gyógyítsa meg őt vagy a szeretteit?

Talán Isten nem hallgatja meg az imáinkat? Sokan azt gondolják, hogy a bűneik miatt nem hatásos az imájuk. Lehetséges, de a megbánt bűnöket Isten megbocsátja, ezért ez nem magyarázat. A nehézség máshol van.

Egy hétköznapi példán keresztül mutatom be azt, hogy általában hol van a hiányosság a gyógyulásra vonatkozó imáinkban.

„Nyomd meg a gombot, kapsz egy libacombot” – áll a felirat az étel automatán.

A gombnyomás a mintapéldánkban az imának, a libacomb a remélt eredménynek – a gyógyulásnak – felel meg.

Természetesen senkinek nem jut eszébe megnyomni a gombot addig, amíg a remélt eredmény nincs kifizetve. A libacombért valamilyen módon fizetni kell, méghozzá pénzzel.

De ki fizet a gyógyulásért? Ezzel nincsen dolgunk, hiszen ezt Jézus tette meg, amikor keresztáldozatával eltörölte a betegségeinket.

Ha a példánkat nézzük: Bedobjuk a szükséges pénzt, megnyomjuk a gombot – de nem kapjuk meg a libacombot. Mi lehet ilyenkor? Például az, hogy hiányzik a rendszert működtető energia, azaz nincs villany! Egészen biztos, hogy addig nem fog működni a szerkezet, amíg villany nem lesz.

Ugyanez a helyzet a gyógyulásért mondott imával is. A kérésünket megfogalmazzuk, elmondjuk a címzettnek, azaz imádkozunk Istenhez a gyógyulásért. De ez kevés, ha nincs jelen a kérést működtető erő. Ez pedig nem más, mint a hit!

A Szentírás nem azt mondja, hogy imádkozzál, és megkapod, amit kérsz! Figyeljük meg, mit olvashatunk erről:

Ezért mondom nektek, hogy ha imádkoztok és könyörögtök valamiért, higgyétek, hogy megkapjátok, és akkor valóban teljesül kérésetek. (Mk 11,24)

Valamint: Bármit kértek hittel az imádságban, megkapjátok. (Mt 21,22)

Láthatjuk tehát, hogy az ígéretek a hittel történő imádkozásra vonatkoznak!

A hit nélküli ima kulturált időtöltés, de Isten pozitív válaszát hit nélkül imáinkra nem kapjuk meg.

Láthatjuk tehát azt, hogy hittel kell imádkozni. Ez pedig egyáltalán nem egyszerű! Ezért is nem ez a gyógyuláshoz vezető út került az első helyre. Természetesen vetődik föl a kérdés: hogyan kell hittel imádkozni? Oda jutottunk, ahol az előző módszer kezdődött: meg kell tölteni a szívünket hittel! A hit egy mértékét minden hívő megkapja, de ide általában több kell. Annak a hite, hogy Isten képes megtenni, amit kérünk (ez a hit vallásos emberekben általában megvan), de ő meg is teszi azt!

Ezt a hitet pedig a szívünk megtöltésével lehet elérni, lényegében úgy, ahogyan azt az I. fejezetben (Gyógyulás Isten gyógyulásra vonatkozó ígéretével) leírtuk.

MEGJEGYZÉSEK

1. Ez a módszer a gyógyulás személyes átvételén kívül alkalmas mások gyógyítására is.

- Gyerekeinkre is lehívhatjuk a gyógyulást.

- Családtagokra is alkalmazhatjuk.

- Másokért is imádkozhatunk hittel, de ez nem biztos, hogy eredményes lesz. Ennek oka gyakran abban a személyben van, akiért imádkozunk. Ha az érintett nem hisz a gyógyulásában, az imánk hatástalan lehet. Különösen így van ez, ha ő maga nem akar meggyógyulni. Bár ez furcsának hangzik, de van ilyen.

2. Nem szükséges az, hogy a gyógyulásért imádkozó birtokolja a Szentlélek valamelyik ajándékát. Még csak megigazultnak sem kell lennie. Az egyetlen feltétel a hite.

3. A fentiek miatt nem ér többet más imája a tiednél, ha magad hiszel a gyógyulásban. A Biblia alapján azt mondhatjuk, ha valaki még „csecsemő keresztény”, azaz nem ismeri a hit működését, hiszen nem tanulta még meg, akkor érte lehet és kell is imádkozni „felnőtt” kereszténynek.

4. Az ima mennyiségének ebben az esetben csak akkor van jelentősége, ha ezt a saját szívünkben így hisszük. Főleg katolikus testvéreink között gyakori, hogy rengeteget imádkoznak. Nos, ha valaki azt hiszi, hogy ahhoz, hogy ő vagy valaki más meggyógyuljon, el kell imádkoznia pl. a teljes rózsafüzért, tegye. A Bibliában azonban sehol nem olvashatunk arról, hogy az ima mennyisége és az azzal elérhető gyógyulás között összefüggés lenne.

Erre gyakran azt a Páltól származó útmutatást hozzák föl ellenérvként, miszerint imádkozzatok szüntelenül. (1Tesz 5,17)  A szövegösszefüggésből azonban nyilvánvaló, hogy itt az Istennel való állandó kapcsolattartásra szólít fel.

5. Vannak, akik egy imakérést rengetegszer elismételnek. Például, naponta akár többször is kérik, hogy a gyermekük térjen meg, vagy éppen javuljon meg, szokjon le a drogról stb.

Ez emberileg érthető, de tévedésen alapul. Isten ugyanis nem süket.

Két olyan ige is van, amire hivatkozni szoktak a „zaklatók”.

Az egyik az igazságtalan bíró története (Lk 18,1), a másik pedig az éjszaka kenyérért zörgető barát esete (Lk 11,5). Isten azonban nem igazságtalan bíró, és nem is fog azért megadni valamit, hogy ne zaklasd tovább.

Ha az imánkra nem kapunk választ, akkor jól tesszük, ha elgondolkodunk rajta, hogy az igével összhangban imádkozunk-e.

Erről van más vélemény is, a válasz nélküli ima ismételgetését még el is nevezték „áztató imának”, ami azt jelenti, hogy majd csak kiöntözgetjük Istenből a kívánt választ. Ez ugyan eléggé antropomorf elképzelés, de ki-ki tegye hite szerint.

Gyakorlati összefoglalás

1. Ezt a módszert csak akkor alkalmazd, ha erősen hiszed, hogy Isten megadja, amit imában kérsz. Ha a hited nem elég erős, akkor válaszd az előző két fejezetben leírt út közül valamelyiket.

2. Ne feledkezzünk meg arról, hogy tiszta szívvel kell imádkozni! Tartsunk bűnbánatot, vallási hovatartozásunk szerint tisztuljunk meg (katolikusoknál: gyónás, áldozás)!

Imába foglalt kérés előtt is feltétlen szükséges a minket ért sérelmek megbocsátása.

3. Egy lehetséges ima:

Jézusom, te azt mondtad, hogy amit a nevedben kérünk, azt megteszed nekünk, hogy az Atya megdicsőüljön a Fiúban. (Jn 14,13)

Ezért most a te szent nevedben kérjük :

Mi Atyánk, segíts! Szent Szellem, taníts meg arra, hogyan imádkozzam. Könyörögj értünk, ó Jézus, Megváltó, Gyógyító, Barát, Közbenjárónk az Atyánál! Halld meg az imám, és gyógyítsd meg őt, Örökkévaló! Szabadítsd meg minden betegségből és a halálból N.-et. A te igédre támaszkodom. Legyen meg, amit ígértél!

Igaz az ige: Én vagyok az Úr, aki meggyógyít téged. (Kiv 15,26b) Gyógyítsd meg hát most őt!

Igaz az ige: Én vagyok az Úr, én nem változom. (Mal 3,6a) Változatlan Isten, nyilvánulj meg most, mint Gyógyító!

A te igéd igazság. „A hitből való imádság megtartja a beteget.” (Jak 5,15)

Csak benned bízva kiáltok hozzád, mentsd meg őt, Jézus nevére kérlek!

Jézusom, a te igédben az áll: imádságban és könyörgésben mindenkor hálaadással tárjátok fel kéréseiteket Isten előtt. (Fil 4,6)

A szívünkben hisszük, hogy kérésünket meghallgattad, és mi hálát is adunk neked, amiért teljesítetted.

Áldott légy Istenünk!

Fontos!

A fenti imát ebben a formában csak egyszer mondjuk el! Ne ismételgessük – Isten már meghallgatta!

Rendszeresen hálát kell adnunk viszont azért, hogy meggyógyította (így, múlt időben!) azt, akiért imádkoztunk. Egy ilyen imában is célszerű azonban felsorolni a hivatkozott helyeket. Nem azért, hogy Istent emlékeztessük, hanem azért, hogy a saját hitünket megerősítsük!

Például:

Jézusom! Mennyei Atyánkhoz fordultunk a nevedben, úgy, ahogyan azt te meghagytad nekünk. Kértük N. testvérünk gyógyulását. Mi a szívünkben hisszük, hogy a gyógyulást megadtad a testvérünknek, mert a te igédben kijelentetted, hogy:

Én vagyok az Úr, aki meggyógyít téged. (Kiv 15,26b)

Én vagyok az Úr, én nem változom. (Mal 3,6a) Változatlan Isten, te gyógyító voltál, tehát az is vagy.

A te igéd igazság. A hitből való imádság megtartja a beteget. (Jak 5,15)

Mi pedig hitből imádkoztunk hozzád.

A szívünkben hisszük, hogy kérésünket meghallgattad, és mi hálát is adunk neked, amiért teljesítetted.

Áldott légy Istenünk!

IV. Gyógyulás a presbiterek imája és olajjal megkenés révén

A gyógyítás ebben az esetben az Egyház közbenjárásával valósul meg. Szentírási alapját Jakab levelének 5. fejezetében találjuk.

Beteg valamelyiktek? Hívassa el az Egyház elöljáróit, és azok imádkozzanak fölötte, s kenjék meg olajjal az Úr nevében. A hitből fakadó ima megszabadítja a betegeket, és az Úr talpra állítja. Ha pedig bűnöket követett el, bocsánatot nyer. Valljátok meg tehát egymásnak bűneiteket, és imádkozzatok egymásért, hogy meggyógyuljatok. Igen hathatós az igaz ember buzgó könyörgése. (Jak 5,14-16)

A hivatkozott részletből rögtön megérthetjük e gyógyítási módszer néhány feltételét.

1. Jelen kell lennie a hitnek! Mindenekelőtt, maguknak az imádkozóknak kell hittel teltnek lenni.

2. A bűnök megvallása (a lelki megtisztulás) feltétele a gyógyulásnak. A bűnbocsánat a bűnök megvallásához kötött.

3. Jakab „hitből fakadó imá”-ról beszél. Említettük, hogy az imádkozók hite szükséges. De a beteg hite is kell hozzá – amennyiben olyan állapotban van, hogy képes szellemi működésre. Ellenkező esetben ugyanis nincs egyetértés az imádkozók és a beteg között, ami az ima hatását rombolhatja.

Mikor alkalmazható ez a módszer?

1. Olyan keresztények esetén, akik nem járatosak megfelelő mértékben a hit dolgaiban, nem ismerik a hitből adódó lehetőségeiket, így nincs olyan erejű hitük, amivel a saját gyógyulásukat át tudnák venni.

2. Ha a beteg gyengesége miatt gondolkodásában, lelki életében korlátozott.

Jól jegyezzük meg: a fizikai gyötrelem az ember gondolkodását tompítja, sőt, rossz irányba át is alakítja! Képtelen lehet a hit – korábban már általa ismert, elfogadott, sőt, akár gyakorolt – megélésére! Ilyenkor feltétlenül külső segítség kell, hiszen a beteg nem képes a saját hitére támaszkodni. Ha ilyenkor a gyülekezet nem segít, a sátán kétszeresen is nyer. Győzedelmeskedik a betegségben, és a beteg lelkét is magához ragadhatja.

A gyakorlati megvalósítás

Mit imádkozzunk?

Érdekes, de erről lehet a legkevesebbet olvasni. Furcsa ez, és felettébb zavaró lehet annak, aki próbálja megérteni, hogyan hozhatóak működésbe Isten ígéretei.

Amennyire lehet, az igére kell támaszkodni. A felhasználható igehelyek közül néhány: Mt 8,17b; Mk 11,23-25 ; Gal 3,13a

Az ima ezek alapján pl. ilyen lehet:

Mi Atyánk, segíts! Szent Szellem, taníts meg, hogyan imádkozzam. Könyörögj értünk, ó Jézus, Megváltó, Gyógyító, Barát, Közbenjárónk az Atyánál! Halld meg az imám, és gyógyítsd meg őt, Örökkévaló! Szabadítsd meg minden betegségből és a halálból N.-et. A te igédre támaszkodom. Legyen meg, amit ígértél!

Igaz az ige: Én vagyok az Úr, aki meggyógyít téged. (Kiv 15,26b) Gyógyítsd meg hát most őt!

Igaz az ige: Én vagyok az Úr, én nem változom. (Mal 3,6a) Változatlan Isten, nyilvánulj meg most, mint Gyógyító!

Igaz az ige: Azokat, akik hisznek, ilyen jelek követik: a nevemben betegekre vetik kezeiket, és azok meggyógyulnak. (Mk 16,18) Én hiszek, és Jézus nevében a kezemet vetem rá, és számonkérem ezt az ígéretet.

A te igéd igazság. A hitből való imádság megtartja a beteget. (Jak 5,15)

Csak benned bízva kiáltok hozzád, mentsd meg őt, Jézus nevére kérlek! Ámen.

[Hagin: Megváltás, 28]

Figyeljük meg, hogy a fenti ima nem tartalmaz a betegség fajtájára való konkrét utalást. Ezt az imát először egy járványos fertőző betegségben haldokló kislány fölött mondták – sikeresen.

Hogyan végezzük a megkenést?

1. Milyen olajat használjunk, mennyi olajat használjunk?

Célszerű olíva olajat használni. Ez megfelel a hagyományoknak, ráadásul fertőtlenítő hatású.

A mennyiséget illetően ne essünk túlzásba, nem a mennyiségtől függ a rituálé hatásossága. Kíméljük a beteg ruházatát, ágyneműjét!

2. Melyik testrészt kenjük meg?

Általában a homlokot és a két kézfejet kenjük meg. Ha valamelyik helyen sérülés van, vagy fájdalmas, azt hagyjuk ki.

3. Mit imádkozzunk a megkenés közben?

Az olajjal való megkenés, mint a gyógyítás eszköze, a keresztény hagyományban régen

megtalálható. A nagy egyházakban (katolikus, bizánci, kopt) az olajjal történő megkenéshez egymáshoz nagyon hasonló imákat alkalmaznak.  Ezek alapján a következőképpen imádkozhatunk:

Mennyei Atyánk!

Kérünk arra, hogy áldd meg ezt az olajat, hogy mindenki, akit ezzel megkennek, elnyerje teste és lelke egészségét.

Szentséges Atya, test és lélek gyógyítója, te elküldted egyszülött fiadat, Jézus Krisztust, hogy minden betegséget meggyógyítson, és megmentsen minket a haláltól. Krisztusod kegyelme által, az ő nevében kérve, gyógyítsd meg ezt a szolgádat is az őt kínzó testi és lelki betegségből!

Megjegyzések:

1. Az ígéret számonkérése egyes katolikusok szerint nem tisztességes magatartás. Ennek teológiai alátámasztását ugyan nem látjuk, de megjegyezzük, hogy az ígéret beteljesülését várni csak hitből lehet, és ez valójában egy hitéleti aktus. Elvárás, és nem követelés. Nehezen látható be, hogy ez miért rosszabb a zaklató (finomabban: áztató) imánál, ami ellen az Egyháznak sose volt kifogása.

2. Az Áldások könyvében is találunk áldó imákat beteg gyermekek és felnőttek megáldására, papok és laikusok részére egyaránt. [Áldások könyve, 129-131] Ezek az imák inkább a kegyes katolikus vallási gyakorlatra támaszkodnak, mint a Szentírásra.

3. A Katolikus Egyház a Hittani Kongregáció által kiadott Instrukció a gyógyító imákról című írásában támogatja és elismeri ezt a gyógymódot.

„Szentségi cselekményről van itt szó, a beteg olajjal való megkenéséről és a fölötte való imáról, tehát nem csak egyszerűen érte mondott imáról, mintha ez nem lenne más, mint egy közbenjáró vagy kérő ima; sokkal inkább a beteg fölött végzett hatásos cselekményről van itt szó.” [Ratzinger]

V. Gyógyulás két (vagy több) egyetértésben lévő ember

imája segítségével

Gyakran előfordul, hogy valaki kevésnek érzi a saját hitét. Az is természetes, ha valakinek a gyógyulásáért többen imádkozunk. Ez helyes, de oda kell figyelnünk a kinyilatkoztatásra, ha nem akarunk sikertelenek lenni.

Nézzük tehát a bibliai alapot:

Azt is mondom nektek: Ha ketten közületek valamiben egyetértenek a földön, és úgy kérik, megkapják mennyei Atyámtól. Ahol ugyanis ketten vagy hárman összegyűlnek a nevemben, ott vagyok közöttük. (Mt 18,19-20)

Ennek alapján mi sem tűnik könnyebbnek, mint imádkozni valakinek a gyógyulásáért. Ugyanakkor mindenki tudja, hogy néha egész gyülekezet imádkozik valakiért, és mégsem gyógyul meg. Ennek több oka lehet.

1. Nincs univerzális , mindig működő gyógymód a kezünkben! A gyógyítást ugyanis nem mi, hanem Isten végzi, csak a kérés származik tőlünk.

2. Ennél a módszernél is fontos, hogy meglegyen a gyógyulásba vetett hit – minden imádkozóban, egyformán! Figyeljünk az írásra: „egyetértenek”. Ha tehát az egyik imádkozó csak reméli, a másik viszont hiszi a gyógyulást, az nem egyetértés! Különösen így van ez, ha a kételkedő a beteg.

3. Ha a beteg nincs jelen, vagy nem tud bekapcsolódni az imába, akkor kérdéses az ő szándéka. Ha ő feladta, elfáradt, nem kíván tovább élni, akkor még az egyetértésben mondott ima is hatástalan marad. Emberi szándékok elleni ima működése bizonytalan.

VI. Gyógyulás kézrátétel révén

Ezt a gyógyítási módot már Jézusnál megfigyelhetjük.

Jézus Názáretben … néhány beteget gyógyított meg, kézrátétellel. (Mk 6,5)

Betszaidában egy vakot gyógyított meg kézrátétellel. (Mk 8,22-25)

A Mk 7,32-35 tanúsága szerint egy süketnémát is kézrátétellel gyógyított meg.

Ennél is erőteljesebb Jairus lányának a feltámasztása. (Mk 5,22-24.35-43)

Az apostolok is használták ezt a gyógymódot. Az apostolok keze sok jelet és csodát művelt a nép között. (ApCsel 5,12)

Pál ilyen módon gyógyította meg Málta szigete „első emberének” apját, aki láztól és vérhastól gyötörten ágyban feküdt. Pál bement hozzá, imádkozott, rátette kezét és meggyógyította. (ApCsel 28,8-9)

Jézus szavai Márk evangéliumában:  Akik hisznek, azokat ezek a jelek fogják kísérni: Nevemben ördögöt űznek, új nyelveken beszélnek, kígyókat vehetnek kezükbe, és ha valami mérget isznak, nem árt nekik, ha pedig betegekre teszik a kezüket, azok meggyógyulnak. (Mk 16,17-18)

Ezt a rövid kis idézetet érdemes elemezni.

- A kézrátétellel gyógyítás egyedül hithez kötött. (Ezt emeltük ki a fenti idézetben.)

- A kézrátétellel gyógyítás jel. De minek a jele? A hitnek! Működtetője tehát az Istenbe vetett hit.

- Ki gyógyíthat így? Az apostolok? A diakónusok? Papok? Nem, bármelyik hívő.

A kézrátétel alkalmazása a gyakorlatban

A fentebb leírtak világosak, de azért az alkalmazás módjáról szólnunk kell. Úgy tűnik ugyanis, hogy a hit és a kézrátétel mellé ima is kell. Hogyan imádkozzunk kézrátételkor?

A legbiztosabb, ha ebben a Bibliára támaszkodunk, abban keressük a választ.

Lehetséges például így:

Uram, gyógyítsd meg N. testvérünket! Te azt mondtad, hogy ha hívők betegekre teszik a kezeiket, akkor azok meggyógyulnak. Mi hívők vagyunk, és hiszünk benne, hogy megadod a gyógyulást. Ámen.

De alkalmazhatunk hosszabb formát is, pl. a IV. részben már megismert imát:

Mi Atyánk, segíts! Szent Szellem, taníts meg, hogyan imádkozzam. Könyörögj értünk, ó Jézus, Megváltó, Gyógyító, Barát, Közbenjárónk az Atyánál! Halld meg az imám, és gyógyítsd meg őt, Örökkévaló! Szabadítsd meg minden betegségből és a halálból N.-et. A te igédre támaszkodom. Legyen meg, amit ígértél!

Igaz az ige: Én vagyok az Úr, aki meggyógyít téged. (Kiv 15,26b) Gyógyítsd meg hát most őt!

Igaz az ige: Én vagyok az Úr, én nem változom. (Mal 3,6a) Változatlan Isten, nyilvánulj meg most, mint Gyógyító!

Igaz az ige: Azokat, akik hisznek, ilyen jelek követik: a nevemben betegekre vetik kezeiket, és azok meggyógyulnak. (Mk 16,18) Én a szívemben hiszek, és Jézus nevében a kezemet vetem rá, és számonkérem ezt az ígéretet.

A te igéd igazság: A hitből való imádság megtartja a beteget. (Jak 5,15)

Csak benned bízva kiáltok hozzád, mentsd meg őt, Jézus nevére kérlek! Ámen.

Meg kell azonban jegyeznünk, hogy nem az ima hosszától függ, hogy megkapjuk-e a gyógyulást. A fő tényező a hit. Amennyiben a hosszabb ima erősíti a beteg és/vagy az imádkozó hitét, akkor indokolt a hosszabb változat.

Megjegyzések

1. A kézrátételt nem csak gyógyításra, hanem felszentelésre (egy hivatásba beiktatásra) is használták. Már az apostoli időkben így iktatták be a diakónusokat, így indították útjukra a térítőket (ApCsel 12,2-3). Ez a rítus mai napig él az Egyházban, pl. a papszentelésben.

2. A kézrátételt használták még a Szentlélek keresztség megszerzéséhez is. (Pl. ApCsel 8,17 és ApCsel 9,6) Az Apostolok cselekedeti c. bibliai könyvben csak két olyan esetről olvashatunk,  amikor a Szentlélek közvetlenül kiáradt. (2,1-4 és 10,44)

3. Az orvosi ellátást magyarul általában kezelésnek nevezzük. Az elnevezés árulkodó, hiszen azt mutatja, hogy a kézrátétel a régi magyar orvoslásban is benne volt. Sajnos, nincs ismeretünk az alkalmazás módjáról. Azt sem tudjuk, hogy keresztény vagy pogány megközelítést használtak.

4. Szekularizált ember számára a kézrátételes gyógyítás nem Jézushoz, az apostolok korához vagy a karizmatikus megújuláshoz kapcsolódik. Ha egyáltalán tudnak róla, akkor a reikire gondolnak.

Bár a reiki legjelentősebb irányzatának, az Usui-féle reikinek alapítója egy papnevelő szeminárium dékánja volt, az általa kiépített hálózat Isten nélkül tevékenykedik. A kézből áradó gyógyító erőt természeti eredetűnek tartják. Az eredmény is ennek megfelelő: egy beteget általában többen, naponta több órát kezelnek. Előfordulnak gyógyulások, de hosszú idő után és nagyon nehezen. Tanfolyamaik során gyertyát égetnek, de nem mondják meg, hogy miért. Lehet találgatni azt, hogy Jézust, vagy Lucifert tisztelik. „Beavatásokat” is alkalmaznak. Bár egyes általam is tisztelt atyák véleménye szerint az egész sátáni befolyásolás, a rendszer elemeit ismerve, inkább úgy tűnik, hogy drága pénzen értékesített semmiről van szó.

A természettől adott gyógyítóerő ugyanis költséges tanfolyamok nélkül is a kezünkben van. Hogy ez az erő létezik, az nyilvánvaló. Gondoljunk arra, hogy ha megfájdul valamelyik testrészünk, automatikusan rátesszük a kezünket.

5. Gyakran gyógyítanak kézrátétellel a gyógyítás adományát birtoklók. Ilyenkor a kézrátételt rendszerint erőteljes tünetek kísérik. A beteg elesik, vagy a keze alatt begyógyul seb, visszahúzódik daganat, kerekesszékből fölállnak. Ilyenkor a Szentlélek kenete működik, ami adomány, és csak kevés hívő kapja meg. Erről a VIII. részben írunk.

Jegyezzük meg azonban, hogy a kézrátétellel gyógyításra minden hívő képes! (Mk 16,18)

VII. Gyógyítás paranccsal

Négy bibliai példát hozunk.

1. eset Jézus meggyógyít egy süketnémát

[Jézus] föltekintett az égre, fohászkodott és szólt: ’Effata, azaz nyílj meg!’ (Mk 7,34)

2. eset

Amikor Jézus látta, hogy egyre nagyobb tömeg gyűlik össze, ráparancsolt a tisztátalan lélekre: ’Néma és süket lélek, parancsolom neked, menj ki belőle, és ne térj többé vissza belé!’ (Mk 9,25)

3. eset: Péter meggyógyítja a bénát az Ékes-kapunál

A názáreti Jézus Krisztus nevében (állj fel és) járj! (ApCsel 3,6b)

4. eset: Jézus Gadar környékén kiűzi a gonosz szellemeket két megszállottból.

„Menjetek!” – mondta nekik. (Mt 8,32a)

Vizsgáljuk meg a fenti eseteket.

1. eset Jézus meggyógyít egy süketnémát

[Jézus] föltekintett az égre, fohászkodott és szólt: ’Effata, azaz nyílj meg!’ (Mk 7,34)

Az STL fordítás szerint: Azután az égre tekintve felsóhajtott, és így szólt hozzá: – Effata – azaz: ’nyílj meg!’ (Mk 7,34)

A teljes szöveg:

Itt eléje hoztak egy dadogva beszélő süketet, és kérték, tegye rá a kezét.

Különhívta a tömegből, fülébe dugta az ujját, majd megnyálazott ujjával megérintette a nyelvét, föltekintett az égre, fohászkodott és szólt: „Effata, azaz nyílj meg!” Azon nyomban meg is oldódott a nyelve és érthetően beszélt. (Mk 7, 32-35)

2. eset

„Amikor Jézus látta, hogy egyre nagyobb tömeg gyűlik össze, ráparancsolt a tisztátalan lélekre: ’Néma és süket lélek, parancsolom neked, menj ki belőle, és ne térj többé vissza belé!’  ” (Mk 9,25)

Az 1. és 2. eset több szempontból is különbözik.

Az első esetben egy süketnémát gyógyított meg Jézus. Nem tudjuk, miért volt halláskárosodott. Valamennyire tudott beszélni, ha dadogva is. Ma is ismert fogyatékosságról van szó, ami különböző okokra vezethető vissza. Lehet pl. genetikai eredetű és betegség következménye.

A gyógyítás négy eleméről számol be az írás: 1. Jézus a beteg fülébe dugta az ujját 2. megnyálazott ujjával megérintette a beteg nyelvét 3. Az égre tekintve fohászkodott és 4. Szólt: „Effata, azaz nyílj meg!”

A helyzetünket nehezíti, hogy az a szó, amit a görögből általában „fohászkodott”-nak fordítanak, az valójában azt jelenti, hogy „sóhajtott”. (Az STL fordításban így is szerepel.)

Az első és második elem jelentését nem tudjuk. Talán csak teátrális jelenetek az érintett hitének fokozására, de ez egyáltalán nem biztos. A harmadik elem fohászként fölfogása indokoltnak tűnik. A negyedik maga a parancs: „Nyílj meg!”

Itt tehát Jézus kombinált módszert alkalmazott, amiben a parancson kívül az Atyához fordulás (ha csak egy sóhaj formájában is) szerepel, és vannak pontosan nem azonosítható funkciójú elemek.

Figyelemre méltó, hogy ebben az esetben is elkülönítette a beteget a tömegtől.

Azt is meg kell említeni, hogy a beteg hozzátartozói hittek (legalábbis remélték) a gyógyulást, mert különben nem fordultak volna Jézushoz. A közeg tehát elfogadó volt.

A 2. eset beteg fiúja a mai tudásunk alapján epilepsziás lehetett. A modern tudomány szerint az epilepszia egy organikus eredetű betegség, és nem arról van szó, hogy egy szellem betelepül valakibe. Nagyon fontos erről beszélnünk, mert érezhetően sokakat az tart vissza a szent gyógyulás igenlésétől, hogy azt hiszik, Jézus tévedett vagy tudatlan volt. Akkor pedig hogyan gyógyíthatna?

Nos, a helyzet az, hogy Jézus nem foglalkozott a betegségek szervi okaival. Emberi értelemben nem volt orvos. A betegséget minden esetben gonosz szellemi befolyás eredményének tekintette – mert az. Ő nem a jelenséget, hanem a mögöttes, kiváltó okot szüntette meg! A betegséget kiváltó szellemhez szólt, és nem magához a betegséghez.

Ez az eset azért is tanulságos, hiszen az apostolok nem tudták a fiút meggyógyítani. Meg is kérdezték, Jézust, hogy ez nekik miért nem sikerült. Jézus válasza: „Ez a fajta nem megy ki másként, csak imádság és böjt hatására” . A válasz egy fordítási hiba miatt (pontosabban: az eredeti szöveg homályossága miatt) nem érthető. Ugyanis a leírásból kiderül, hogy Jézus közvetlenül a kiűzés előtt se nem böjtölt, se nem imádkozott. Van olyan bibliafordítás, amely a 28. verset nem is tartalmazza. Egyes bibliatudósok szerint Jézus mondata arra vonatkozik, hogy a tanítványokban valamilyen hitetlenség volt. Erre mondhatta Jézus, hogy ezt a hitetlenséget csak imával és böjttel lehet kiűzni.

3. eset: Péter meggyógyítja a bénát az Ékes-kapunál

Péter Jánossal együtt rátekintett, és így szólt hozzá: „Nézz ránk!” Erre rájuk emelte tekintetét, abban a reményben, hogy kap tőlük valamit. Péter azonban ezt mondta neki: „Aranyom, ezüstöm nincs, de amim van, neked adom: A názáreti Jézus Krisztus nevében (állj fel és) járj!” Jobb kezénél fogva fölsegítette, mire annak nyomban erő szállt a lábába és a bokájába. Egy ugrással talpon volt, és tudott járni. Velük együtt bement a templomba, járkált, ugrándozott és dicsőítette az Istent. (ApCsel 3,4-8)

Itt formailag parancs hangzik el. Sokan arra gondolnak, hogy ez egy imafajta. Hasonlít a Jn 14,14-re: bármit kértek a nevemben [az Atyától], megteszem nektek. Itt azonban nincs kérés! Ez Jézus nevében történő eljárás volt: Péter Jézus meghatalmazásával parancsolt. Ugyanúgy, ahogyan Jézus az Mt 9,6b-ben: Kelj fel, vedd az ágyadat, és menj haza!

4. eset: Jézus Gadar környékén kiűzi a gonosz szellemeket két megszállottból.

Egy rövid parancs hangzott el: „Menjetek!” – mondta nekik. (Mt 8,32a)

A szövegkörnyezet persze összetett és rendkívül érdekes, a disznókondába költöző démonok története valószínűleg emberi értelmezés. Nem tételezhető fel, hogy Jézus elpusztította volna a démonok kedvéért egy település kondáját. Inkább arról lehetett szó, hogy a sertések valamilyen módon érzékelték a távozó démonokat, és attól rémültek meg.

Összefoglalva azt mondhatjuk, hogy paranccsal lehet gyógyítani. Azonban a sokféle és részleteiben általában ismeretlen feltételek, körülmények miatt ehhez biztosan a Szentlélek közvetlen segítségére, azaz sugalmazásra van szükségünk.

VIII. Gyógyulás a Szentlélek kenetével

Mi a Szentlélek kenete?

A Szentlélek kenete kifejezés a kenet szó kettős, ráadásul összekapcsolódó jelentése miatt nem könnyen érthető.

A kenet szó eredetileg, elsődleges jelentésében, olajjal történő megkenést jelent. Ennek a célja lehet gyógyítás (ld. a IV. Gyógyulás a presbiterek imája és olajjal megkenés révén  részt), de lehet hivatalba beiktatás is. Így iktatta be Mózes Áront, a papot (Lev 8,12), és így kente föl Sámuel Dávidot. (1Sám 16,13)

A kenet szó azonban jelent mást is. Mégpedig a Szentlélektől származó különleges képességet. Ilyen például a gyógyításra való képesség.

Miért azonos a két kifejezés? Azért, mert előfordult, hogy olajjal megkenéssel kapta meg valaki a különleges, Szentlélektől származó ajándékot. A már hivatkozott 1Sám 16,13-ban ez áll: Erre [Sámuel] fogta az olajosszarut és fölkente testvérei körében. Attól a naptól eltöltötte Dávidot az Úr lelke, Sámuel meg útra kelt és elment Rámába.

Ki kapja meg a Szentlélek kenetét?

Az biztos, hogy Jézus megkapta.

Az Úr Lelke van rajtam, azért kent fel engem, hogy örömhírt vigyek a szegényeknek. Elküldött, hogy hirdessem a foglyoknak a szabadulást, a vakoknak a látást, hogy szabadon bocsássam az elnyomottakat, és hirdessem az Úr kegyelmének esztendejét. (Lk 4,18-19)

Valamint: Miképp kente fel az Isten a názáreti Jézust Szentlélekkel és hatalommal. S ő, ahol csak járt, jót tett, meggyógyította az összes ördögtől megszállottat, mert vele volt az Isten. (ApCsel 10,38)

A fenti versek alapján a kenet az evangélium hirdetésére, valamint testi-lelki gyógyításra szól.

Fontos és érdekes, hogy Jézusnak is szüksége volt a Szentlélek kenetére ahhoz, hogy csodákat tudjon tenni! Ez világosan kiderül az Újszövetség tanulmányozásából.

A Szentlélek kegyelmi adományairól a következőket olvashatjuk:

A Lélek megnyilvánulásait mindenki azért kapja, hogy használjon vele. Az egyik ugyanis a bölcsesség ajándékát kapja a Lélektől, a másik a tudás adományát ugyanattól a Lélektől, a harmadik a hitet kapja ugyanabban a Lélekben vagy pedig a gyógyítás adományát szintén ugyanabban a Lélekben. Van, aki csodatevő hatalmat kap, van, akinek a prófétálásnak vagy a szellemek elbírálásának képessége jut osztályrészül. Más különféle nyelveket vagy pedig a nyelvek értelmezését nyeri el ajándékul. Mindezt azonban egy és ugyanaz a Lélek műveli, tetszése szerint osztva kinek-kinek. (1Kor 12,7-11)

Ezek szerint nem csak Jézus rendelkezett a gyógyítás és az evangelizálás kenetével. Maga Jézus mondja:  Bizony, bizony, mondom nektek: Aki hisz bennem, ugyanazokat a tetteket viszi végbe, amelyeket én végbe vittem, sőt még nagyobbakat is végbevisz, mert az Atyához megyek. (Jn 14,12) Ezt persze a tanítványainak mondta, tehát nyilvánvalóan nem „akárki” kaphatja meg mondjuk a csodatevés kenetét.

A kenettel kapcsolatban még sok kérdést fel lehet tenni. Ilyen például az: hogyan tudja meg valaki, hogy megkapta-e a gyógyítás képességének kenetét?

Bár a kérdés felettébb érdekes, és a szent kenet az evangelizáció és a gyógyító szolgálat lényeges kérdése, a hozzá kapcsolódó kérdésekről itt nem kívánok részletesen írni.

A szent kenet ugyanis szolgálati adomány. Teljes egészében arra szolgál, hogy másokon segítsünk, alapvetően a hitetlenek gyógyítására, és ezen keresztül vagy ezzel együtt az evangelizáció fontos eszköze. Így ezeket a kérdéseket elegendő azoknak tanulmányozni, akik ilyen módon is szeretnék Istent és az embertársaikat szolgálni. A témának magyar nyelven is nagy irodalma van.

IX. Gyógyulás az Oltáriszentség segítségével

Ezt a fejezetet katolikus testvéreink figyelmébe ajánljuk.

„Uram, nem vagyok méltó, hogy hajlékomba jöjj, hanem csak egy szóval mondd, és meggyógyul az én lelkem” – imádkozzuk a miséken a szentáldozás előtt.

Gyerekkoromban még abban a szerencsés helyzetben voltam, hogy az iskolában rendszeres hitoktatás folyt. Így már akkor ismertem a szöveg forrását, és elcsodálkoztam rajta, hogy más a szöveg. A forrás ugyanis nyilvánvalóan a szolgája meggyógyításáért Jézushoz folyamodó kafarnaumi tiszt. A százados ezt mondta neki: Uram, nem vagyok méltó, hogy betérj a házamba. Csak szólj egy szót, és a szolgám meggyógyul! (Mt 8,8)

A miséken elhangzó, a lelkünk gyógyulását kérő rövid kis ima nem bibliai idézet, de nem is parafrázis, hanem analógiás átirat. Ez persze nem baj, a könyörgés helyénvaló. De már gyerekként megértettem, hogy a Jézushoz való „hivatalos” viszonyunkból kikerült a gyógyítás. Ez vallástörténeti tény, nem ide tartozik az elemzése, az értékelése pedig főleg nem. De valóban így van-e ez? Jézus csak a lelket gyógyíthatja az Oltáriszentség vételekor?

A szentségek Jézus szabadító hatalmát közvetítik az emberi élet minden területén. A betegek kenete, a bűnbocsánat szentsége és az eucharisztia a gyógyulásunkra szolgál. De nem csak a lelki gyógyulásunkra!

Az utóbbi gondolat a mi (európai) kultúrkörünkben sajnos nem elterjedt. A betegek kenetének a neve korábban az utolsó kenet volt, ami még a nevében se hagyott kétséget afelől, hogy testi célja nincsen. Így aztán sokan nem is kérték, mondván, hogy az utolsó kenet felvétele azt jelenti, hogy megadják magukat a halálnak, ők pedig élni szeretnének. Ez természetesen téves értékelés volt, de érthető. Az is ismert, hogy akihez a vele való egyeztetés nélkül hívtak papot a kenetfeladására, az – a helyzetet hibásan értékelve – gyakran összeomlott, látva, hogy a család is lemondott róla.

A bűnbocsánat és a testi élet kapcsolatát is korlátozottan értelmezték. A lélek állapota nyilvánvalóan visszahat a testre, így a bűnbocsánat szentsége eredményezhet testi gyógyulást is.

Ez még inkább igaz az eucharisztiára, a szentáldozásra. A szentáldozáskor – katolikus hitünk szerint – Krisztus testét vesszük magunkhoz. Ki, és milyen alapon gondolhatja azt, hogy ha Jézussal testileg találkozol, a testi betegségedet nem gyógyíthatja meg? Hiszen Jézus a Szentlélek vétele (keresztség a Jordánban) után egész életében gyógyított!

De hogyan is történhetne testi vagy pszichés gyógyulás az eucharisztia kiszolgáltatásakor, ha nem hiszünk benne? Hit nélkül ez sem működik.

India egyik nagy tartományában, Keralában, a katolikus hit nagyon elterjedt, és egyre jobban terjed. Meglepő módon a tradicionálisan erősen hívő hinduk válnak Jézus hívőkké! Ennek pedig igen egyszerű az oka.

Az indiai katolikusok hisznek abban, hogy a szentáldozás során Jézus meggyógyíthatja a betegségüket. Rendszeresek a gyógyulások az áldozás során. A hinduk pedig látják és tudják ezt. Gyakran előfordul, hogy amikor gyógyíthatatlan betegséget kapnak, elmennek a templomba, hogy ők is megkapják az Oltáriszentségtől a gyógyulást.

Érdekes, hogy Indiában sokkal többen kapnak szent gyógyulást közvetlenül az Oltáriszentségtől, mint más szent módon.

P. James Manjackal MSFS atya több könyvet is írt arról, hogyan gyógyít az Oltáriszentség.

Az egyikből mellékelünk egy tanúságtételt. [Függelék: Lakhsimi tanúságtétele]

Mi válthatja ki a gyógyulást? Ezt is a bele vetett hit hozza működésbe, de Jézus az, aki gyógyít.

Hitelesített feljegyzést nem találtam arról, hogy Magyarországon eucharisztia vétele közben csodás gyógyulás történt volna. A hagyomány azonban ismer ilyen esetet. Haldokló beteg a kórházban, miután részesült a Betegek Szentségében, jobban lett és haza is ment.

Lourdes-ban is fordulnak elő gyógyulások az Oltáriszentséggel. Ott sorba állítják a betegeket, és egy pap az Oltáriszentséggel mindet megáldja személyesen, ennek során néhány feltűnő gyógyulás megy végbe.

Egy kedves kis történet illusztrálja ezt. Egy tíz év körüli kisfiú végzetes bénaságban szenvedett, és ragaszkodott ahhoz, hogy Lourdes-ba vigyék, mert ott biztosan meggyógyul. Amikor az Oltáriszentséggel megáldották, a pap továbbment, de a legényke nem gyógyult meg. Ő odakiáltott Jézusnak: „megmondalak Anyukádnak, amiért nem gyógyítottál meg!”

Mire a gyerek nyomban fel tudott állni, meggyógyult!

Horvátországban sokan gyógyultak meg az Oltáriszentség által, indiai missziós papok közreműködésével.

Nagyon fontos megjegyeznünk, hogy az Oltáriszentség nem csak vétele közben (áldozáskor) gyógyíthat, hanem szentségimádás során is.

Látjuk, hogy ehhez a gyógymódhoz mindenképpen egyházi segítség kell. A szentség kiszolgáltatása, a szentségimádás biztosítása és a hozzá szükséges tanítás is egyházi hatáskör, ezért további részletezése itt indokolatlan.

X. Gyógyulás a Szűzanya által

Ezt a fejezetet katolikus (római és görög) valamint ortodox testvéreinknek szánjuk.

Természetesen elolvashatják más felekezethez tartozók is, de Szűz Máriának a szentek közösségében betöltött szerepéről nincs egyetértés a felekezetek között. A tények azonban makacsok: a Szűzanya segítségével rengetegen gyógyultak és gyógyulnak meg a világon.

Bár a Szűzanya közbenjárására rendszeresen bekövetkező gyógyulások ténye világszerte ismert, a protestáns egyházak nem fogadják el a Szűzanya segítségül hívását, sőt, ezt határozottan eretnekségnek tartják. Arra hivatkoznak, hogy a Szűzanya maga nem gyógyíthat, mert az Isten kizárólagos joga (az ember viszont gyógyíthat?). Közvetítő sem lehet – hogy ti. kiesdekli a gyógyulást Istennél – mert annak meg nincsen bibliai alapja. Nos, ez utóbbi tévedés.

Kezdjük ott, hogy a Szűzanya mindenképpen tagja a szentek közösségének, hiszen nyilvánvalóan üdvözült. A közbenjáró tevékenységére pedig van szentírási példa, bár erre sokan nem gondolnak.

Ha a kánai menyegző leírását tanulmányozzuk (Jn 2,1-11), nem csak a víz borrá változtatásának csodáját kell észrevennünk, hanem azt is, ahogyan erre sor került. Jézusnak nem volt kedvére a beavatkozás. Mit akarsz tőlem, asszony! Még nem jött el az én órám. (Jn 2,4b) – mondta. És csodát tett, noha édesanyja közvetlenül nem is kérte, csak – ahogyan ma mondjuk – ráutaló magatartást követett, amikor megjegyezte: Nincs több boruk. (Jn 2,3b) És Jézus megtette, amit édesanyja szeretett volna. Milyen alapon gondolhatnánk azt, hogy ez ma a szentek közösségében másképpen van?

Történelmi háttér

A III. század végén az őskereszténység karizmatikus jellege kihalóban volt. Az Egyház vezetői elméletekbe burkolództak, és nem tartották lényegesnek az Isten és az ember közvetlen kapcsolatát. Azt tanították, hogy a gyógyulásokra csak azért volt szükség, hogy meggyőzzék az embereket: Jézus valóban Isten. De miután ez már megtörtént – ahogyan ők mondták: a kinyilatkoztatás teljessé vált – nincs szükség a szent gyógyulásra. Ez a vélemény aztán párosult azzal a tanítással, amit az egyházak nagy része a mai napig megőrzött. Nevezetesen, hogy nincs is szükség a gyógyításra,  mert a betegséget Isten jogos büntetésének tartották-tartják. Valamint, mert minél többet szenved valaki itt a földön, annál több örömben lesz része a túlvilágon.

Most nem foglalkozunk a kapcsolódó téveszmék cáfolatával. Annyit jegyzünk meg, hogy a Biblia elég nagy terjedelmű ahhoz, hogy a fenti gondolatokat látszólag alátámasztó részleteket is lehet benne találni, azonban, ha Jézus tanítását és munkásságát a maga teljességében, a Szentírás fényében nézzük, a fent vázolt megközelítés nem helytálló.

A derék vallásos emberek elfogadták, hogy Istenre a gyógyulás ügyében nem számíthatnak. De szenvedtek, és emberileg nagyon is érthető módon, meg szerettek volna gyógyulni. Ezért aztán a Szűzanyához fordultak. Benne a jóságos, az emberek földi bajaival együttérző és segítőkész szentet látták.

A Szűzanya, mint gyógyító

A Szűzanya gyógyításai nagyon sok formában valósultak és valósulnak meg. Általában a jelenések helyeihez vagy ismert Mária kegyhelyekhez kapcsolódnak, de egyéni formában is előfordul.

Szűz Mária jelenés nagyon sok volt, és napjainkban is előfordul. Tekintettel azonban arra, hogy csalás ezen a területen is felbukkant, a Katolikus Egyház hivatalosan csak néhány nagy jelenést ismert el. Nem is gondoljuk, hogy minden jelenést és Mária-csodát ki kellene vizsgálni. Olyan sok ún. magánkinyilatkoztatás van, hogy lehetetlen az összes körültekintő kivizsgálása. A helyzet azonban egyszerű: gyümölcsükről lehet megítélni a jelenéseket és a magánkinyilatkoztatásokat.

Az ismertté vált Mária-csodák száma mintegy 400. [Lexikon der Marienerscheinungen] Időben az I. századtól napjainkig tartanak. Jellegük nagyon eltérő. Időnként a Szűzanya tanítást ad. Meglepő módon szociális célzatú tanítást is adott. A fatimai jelenésekben pl. az emberiség megmentésére buzdít imára. Noha Európában a fatimai és a Lourdes-i jelenések és az azokhoz kapcsolódó csodák (köztük számtalan gyógyulás) kapják a legnagyobb figyelmet, a guadalupei (Mexikó) jelenésekről maradt fönn a legerőteljesebb tárgyi bizonyíték. A lelki és a társadalmi hatása is kiemelkedő. [Begyik Tibor: Az Istenanya guadalupei megjelenésének története ]

Ismertek könnyező szobrok és képek is. Könnyező szobrok a közelmúltban Magyarországon is voltak. [Könnyezik a Szűzanya szobra Galgahévízen ]

A Szűzanya közvetítette gyógyulás

A jelenések, csodák helyein rendszerint csodás gyógyulások is történnek a jelenések után. Éppen ezért ezek a helyek zarándokhellyé váltak. A jelenések egy része kutaknál, forrásoknál történt. A kút a Szűzanya egyik alapvető szimbóluma, miután ő nyitotta meg az utat az élet vize (Jézus) előtt. Magyarországon sok Szentkút nevet viselő zarándokhely van.

Hogyan lehet a Szűzanya által gyógyuláshoz jutni?

Ez egy nehéz kérdés. Sokat tudunk róla, de bizonyára nem eleget. Meglehetősen széles az út. A teljesség igénye nélkül ismertetünk néhány olyan megközelítést, amelyek eddig hitelt érdemlően gyógyuláshoz vezettek.

1. Ismert és az Egyház által is elismert Szűz Mária kegyhelyre zarándoklás

A zarándoklat több, mint egy kirándulás. Lelkileg felkészülve, a remélt kegyelem elnyerésének hitével kell mennünk. A zarándokhelyen imában, hittel kell kérni a gyógyulást. Sokan a rózsafüzér imádkozását is javasolják a szent helyen. Ez utóbbit a jelenéseiben maga a Szűzanya is javasolta.

A misehallgatás, a gyónás és az áldozás is hozzátartozik ahhoz, hogy egy katolikus hitű ember tiszta lélekkel kérhessen.

Mégis, a lényeget tartsuk szem előtt: a Szűzanyától azzal a leghatározottabb hittel kérj, hogy ő megadja neked azt, amit kérsz!

Megjegyezzük, hogy nem csak gyógyulásért lehet esedezni, de más bajokban is fordulhatunk hozzá. Különösen családi gondokban szokás hozzá folyamodni.

A másért való könyörgés általános szabályai lényegében azonosak az II. részben (Gyógyulás ima segítségével) leírtakkal.

A csodák helyszínén (pl. könnyező szobor) gyakoriak a gyógyulások. De ezeket sem az hozza létre, hogy látod könnyezni a Szűzanya szobrát, hanem az, ha a szívedben hiszed, hogy a Szűzanya meg tudja szerezni neked a gyógyulást.

2. Otthoni ima

Ha nincs módunk zarándoklatra, mindezt megtehetjük otthon is. A válasz nem fog elmaradni, ha hittel imádkozunk!

FÜGGELÉK

Lakhsimi tanúságtétele

Lakshimi hindu özvegyasszony, aki egyszer eljött a gyógyító misémre, mivel hallotta, hogy a szentmise alatt sok gyógyulás és csoda történik. Torokrákja volt, súlyos áttétekkel a tüdején, a máján és a gyomrán, és az orvos szerint már nem sok ideje volt hátra. Mikor láttam, hogy ő is ott áll az áldozásra várók hosszú sorában, udvariasan közöltem vele, hogy hinduként nem járulhat szentáldozáshoz, ő azonban dühösen így szólt: „Én hiszem, hogy Jézus valóságosan jelen van a kenyérben, tehát meg akarom enni, hogy én is, mint a katolikusok, meggyógyulhassak.” Hiába mondtam neki, hogy a hit önmagában nem elég az áldozáshoz, hanem meg kell keresztelkednie és katolizálnia kell, nem ment ki a sorból, úgyhogy végül akarata ellenére elvitettem.

Amikor egy hónap múlva meghallgattuk azoknak a tanúságtételét, akik meggyógyultak, Lakshimi a következőket mondta: „Kedves emberek, amikor egy hónapja itt, a szentmisén Krisztus testét szerettem volna magamhoz venni, ez a James atya, akit mindnyájan szerető és másokkal törődő embernek ismerünk, nagyon udvariatlan és barátságtalan volt velem. Erőszakosan elvitetett a sorból (ártatlan elbeszélésén a hallgatóság nevetni kezdett), de én panaszt tettem a felettesénél! Közvetlenül a FŐNÖKKEL akartam beszélni, azzal, akiből az erő árad! A kápolnába mentem, és arra a dobozra (tabernákulum) néztem, amelyben Jézus volt, ahogy azt szomszédasszonyomtól, Erzsébettől megtudtam. Miközben néztem, így panaszkodtam: Jézus, mindenki azt mondja a faluban, hogy James atya milyen aranyos és barátságos ember, különösen a betegekhez, hozzám azonban nagyon kegyetlen volt. Dühös lett rám, és kidobatott a sorból, mikor a testedet akartam enni és egyesülni akartam veled, hogy gyógyító áldásodban részesüljek. Tudom, hogy te Isten vagy, és nem teszel különbséget keresztény és hindu között, te vagy a szeretet, és mindenkit szeretsz. Kérlek, jőj el hozzám, és gyógyíts meg engem! Tudom, hogy te tetted pappá James atyát, és te viszed végbe a csodákat és gyógyulásokat általa, és hogy neked semmi sem lehetetlen.” Így öntöttem ki a szívemet a dobozban levő Jézusnak.

Ekkor egy hangot hallottam a lelkemben: „Jőj hozzám, gyermekem, én meggyógyítalak téged! Látom, nagy a te hited.” Közelebb mentem a dobozhoz, letérdeltem és imádkoztam, ahogy a mi templomainkban szoktunk, és hirtelen nagy fényesség támadt a doboz körül, és ebben a fényességben egy erősen ragyogó fehér kenyeret láttam, akkorát, amekkorát a sorban álló emberek ettek. Úgy sugárzott, mint a nap, de mégsem volt vakító. Odajött hozzám, és megállt a szájam előtt. Én kinyitottam a számat és lenyeltem. Nincs az a szó, amivel le lehetne írni az ízét! Soha ilyen finomat nem ettem! Olyan íze volt, mintha egyszerre lett volna méz, vaj, mandula, kókuszdió, csokoládé stb.

Nem is tudom, hogy mondjam, de amikor magamhoz vettem, a torkom és az egész testem égni kezdett. Tüstént elhittem, hogy Jézus meggyógyított! Mikor egy hónapra rá az orvosok megvizsgáltak, elképedve látták, hogy teljesen eltűnt a rák a testemből. Mivel azt gondolták, hogy az első orvosi vizsgálat téves volt, másodszor is megvizsgáltak, majd írásos igazolást adtak, hogy teljesen meggyógyultam a rákból (magasra emelte az orvosi igazolást, az emberek pedig tapsoltak és dicsőítették Istent). Jól ismerem ezt a hölgyet: él és virul, és teljesen egészségesen éli az életét. Továbbra is hindu maradt, de hisz Jézusban, minden szükségében hozzá imádkozik, és amikor csak tud, elmegy a katolikus templomba. Indiában sok ilyen anonim keresztény van, akik Jézust és a tanítását követik, de nem keresztelkednek meg, és nem lesznek az egyház tagjai. [Manjackal, 66]

Esetleírás a Gal 3,13-mal kapcsolatban

Lilian B. Yeomans (1861-1942) sebészorvos volt sok évvel ezelőtt New York egyik legnagyobb kórházában. Eleinte kis mennyiségben szedett narkotikumokat, hogy túlhajszolt állapotában aludni tudjon. Idővel függővé vált, elsősorban a morfiumtól. Naponta bevette a felnőtt férfiaknak adható dózis ötvenszeresét is, és szedett más drogokat is. Minden erejével próbált leszokni, végig csinálta az akkor legjobbnak tartott terápiákat, de a függősége egyre csak mélyült. Egy ápolónő így festette le az akkori állapotát: „Olyan volt, mint egy csontváz, akiben az ördög jár kísérteni.” A barátai, kollégái lemondtak róla.

Yeomans fiatalon fogadta el az üdvösségét, de aztán újra a világ útját kezdte járni. A halál kapujában vette elő régóta porosodó Bibliáját, visszatalált az Istennel való közösségbe, és 1898-ban megszabadult a szörnyű drogfüggőségből, ami kis híján az életébe került.

Miután így meggyógyult, negyven-valahány éven keresztül hirdette az Evangéliumot. Amikor a nővérével megörököltek egy házat, „hit-otthont” létesítettek benne, ahová olyan gyógyulást kereső embereket fogadtak be, akiken az orvosok már nem tudtak segíteni.

Sokszor tett bizonyságot ezekről az esetekről. Szinte mindenkit meg tudtak menteni: közös munkával úgy felépítették az emberek hitét, hogy el tudták fogadni a gyógyulásukat Istentől. Egyik könyvében az alább leírt példával szemléltette a hitépítés folyamatát:

Egy nap a tuberkulózis végső stádiumában levő nőt hoztak az otthonba. Az orvosok már lemondtak róla. Amikor a mentő behozta, haldoklott. Ha Yeomans még mindig orvosként praktizált volna, azonnal erős gyógyszereket adatott volna be neki. Ehelyett felvitték egy emeleti szobába, és Lili a Bibliából olvasott fel az ágya mellett. Két órán át olvasta fel az isteni gyógyításról szóló igéket, különös tekintettel az MTörv 28-ra és a Gal 3,13-ra.

Azután arra kérte a haldoklót, hogy minden éber pillanatában ismételgesse: „A tüdőbaj a Törvény átka, de a Gal 3,13 szerint a Krisztus engem megváltott a Törvény átkától, tehát a tuberkulózisnak semmi joga hozzám.” Másnap reggel megkérdezte a beteget, betartotta-e az utasítást. A nő azt felelte, legalább ezerszer elmondta az éjjel a megvallást, de egyszerűen nem érti, mit jelent. Yeomans tehát további igéket mutatott neki, és kérte, hogy változatlanul tartson ki a megvallása mellett.

Másnap minden hasonlóképpen zajlott. A harmadik reggelen a nő még mindig nem értette, mi folyik itt. Yeomans még csak nem is imádkozik érte, pedig már harmadik napja fekszik a „hit-otthonban”! (Magam úgy látom, olykor túl hamar imádkozunk, először bizony valamennyi igei ismeretre kellene tanítani a gyógyulni vágyókat!)

A harmadik nap délutánján Liliék éppen a vacsora körül foglalatoskodtak, amikor fentről zaj hallatszott. Az újonnan érkezett páciens viharzott le a lépcsőn, és torkaszakadtából kiabálta:

— Yeomans nővér, Krisztus megváltott engem, a tüdőbajnak vége! Elmúlt!

Yeomans megértette, hogy a szívhez az elmén keresztül vezet az út. Tudta, hogy ha elég sokszor mondja el a beteg a saját nevében: „A tüdőbaj a Törvény átka, de a Galata 3,13 szerint a Krisztus engem megváltott a Törvény átkától, tehát a tuberkulózisnak semmi joga hozzám” – ez az igazság idővel eléri a szívét. [Hagin: Megváltás, 30-31]

IRODALOM

Áldások könyve. Szent István Társulat, Budapest, 2017

Bocsa József Sch.P.: Kiengesztelődés, gyógyulás, szabadulás. Piarista Rendház, Vác, 2018*

Ernst, Robert: Lexikon der Marienerscheinungen. Anton Ruhlan, Altötting/Obb. 5. Auflage, 1989

DeGrandis, Robert S.S.J.: Új bevezetés a katolikus karizmatikus megújulásba. Marana Tha 2000 Alapítvány, Budapest, 1977

Hagin, Kenneth E.: Megváltás a szegénységből, a betegségből és a szellemi halálból. KSZE, Budapest, 2007

Hagin, Kenneth E.: Szeretet. Az út a győzelemhez. KSZE, Budapest, 1999

Irányelvek a gyógyító imádsághoz. Az ICCRS Elvi Bizottságának állásfoglalása. Kiadja a Magyar Katolikus Karizmatikus Megújulás Nemzeti Szolgáló Bizottsága 2008., kézirat gyanánt

Katona István: Bevezetés a misztikába. Marana Tha 2000 Alapítvány, Budapest, 1999

Linn M. -Fabricant S. -Linn D. : Életünk nyolc szakaszának gyógyítása. Marana Tha 2000 Alapítvány, Budapest, 1995*

Mac Nutt, Francis: Gyógyítás. Marana Tha 2000 Alapítvány, Budapest, 2004

Mac Nutt, Francis: Erő a gyógyításhoz. Marana Tha 2000 Alapítvány, Budapest, 2004

Mac Nutt, Francis: Szabadíts meg a gonosztól. A szabadító szolgálat kézikönyve. Marana Tha 2000 Alapítvány, Budapest, 2004*

Manjackal, P. James MSFS: Megérintett és meggyógyított. Marana Tha 2000 Alapítvány, Budapest, 2013

Ratzinger, Joseph: Instrukció a gyógyító imákról. 2000. szeptember 14. Kézirat. Forrás: https://katolikus.hu/dokumentumtar/instrukcio-a-gyogyito-imakrol Let: 2022.12.30.

Tardif, P. Emiliano: Jézus a messiás! Marana Tha 2000 Alapítvány, Budapest, 1999

Tardif, P. Emiliano: Jézus él! Marana Tha 2000 Alapítvány, Budapest, 1984

Wommack, Andrew: Isten azt akarja, hogy egészséges legyél. Andrew Wommack Ministries-Europe, Győr, 2014

Yeomans, Lilian B.,M.D.: His Healing Power: Four Classic Books on Healing, Complete in One Volume. Harrison House, Tulsa (Oklahoma), 2003

A  Magyar Katolikus Karizmatikus Megújulás honlapja http://www.mkkm.hu/

A*-gal jelölt könyvek fő témája lelki gyógyulás.

Tartalom

ELŐSZÓ

Első rész A szent gyógyulás

Testi, lelki és szellemi betegség

A betegség eredete

1. A bűn, mint a betegség forrása

2. Közvetlen (sátáni) támadás

3. Természetes okok

Áldás vagy átok a betegség?

A szent gyógyulás fogalma

A szent gyógyulás és az egyéb, hitre, de nem istenhitre alapuló gyógyítások viszonya

Miért nem gyógyul meg mindenki szent gyógyulással?

A gyógyulást el is lehet veszíteni

Mit tehetünk a gyógyulás megtartásáért?

Második rész A szent gyógyulás ismertebb formái

A dicsőítésben rejlő erő

I. Gyógyulás Isten gyógyulásra vonatkozó ígéretének elfogadásával

A gyógyulás és a hit kapcsolata

A gyógyulás és a hit kimondása közötti összefüggés

A gyógyulás átvétele a gyakorlatban

II. Gyógyulás a megváltásra hivatkozással  (MTörv 28,61 és Gal 3,13 alapján)

III. Gyógyulás ima segítségével

IV. Gyógyulás a presbiterek imája és olajjal megkenés révén

V. Gyógyulás két (vagy több) egyetértésben lévő ember imája segítségével

VI. Gyógyulás kézrátétel révén

VII. Gyógyítás paranccsal

VIII. Gyógyulás a Szentlélek kenetével

IX. Gyógyulás az Oltáriszentség segítségével

X. Gyógyulás a Szűzanya által

Történelmi háttér

A Szűzanya, mint gyógyító

A Szűzanya közvetítette gyógyulás

FÜGGELÉK

Lakhsimi tanúságtétele

Esetleírás a Gal 3,13-mal kapcsolatban

IRODALOM

Megjegyzések

[←1]

A bibliai hivatkozások alapja a Szent István Társulat Bibliája. Itt érhető el: https://szentiras.hu/SZIT Ahol másik kiadásra hivatkozom, ott a hivatkozás után ott áll a kiadás szokásos rövidítése, pl. BD=Békés-Dalos Újszövetségi Szentírás. Ezek a hivatkozások mindig kerek zárójelben állnak.

A bibliai idézetekben helyenként használtunk kiemelést. Ez kizárólag az idézetnek a szöveghez kapcsolását segíti, a Bibliában nincsenek kiemelések!

Az irodalomjegyzékben feltüntetett művekre szögletes zárójelben hivatkozunk.

[←2]

Modern teológiai megközelítésben bűn alatt a világ törvényeinek megsértését értik. Az erkölcsi élet törvényeinek megsértése mellett így a természettörvények megsértése is bűn.

[←3]

Pál apostol használja a »belső ember« kifejezést (Róm 7,22; 2Kor 4,16; Ef 3,16), és jelöli vele az ember életének, egzisztenciájának azt a részét, mely az Istentől megérintett, az Istennel intenzív és közvetlen kapcsolatban áll.

[←4]

Vedd figyelembe, hogy amikor azt mondod, hogy a szívedben hiszed, hogy meggyógyultál, de a fejedben nem, akkor nem hazudsz! Itt egy választás történik: mit fogadsz el? Isten világát, úgy, ahogy ő adta nekünk, vagy a sátán fennhatóságát, akitől a betegséget kaptad.

[←5]

Természetesen nyelvima (glossolalia) segítségével is imádkozhatunk gyógyulásért, méghozzá nagyon hatékonyan. Ezt azok tudják megtenni, akik ezt az adományt birtokolják. Mivel a nyelvima a lélekkeresztséghez kapcsolódó ajándék, nem minden kereszténynek áll rendelkezésére. Aki rendelkezik ezzel az ajándékkal, tudja használni is, ezért erről itt most nem írok.

Table of Contents

ELŐSZÓ

Első rész A szent gyógyulás

Testi, lelki és szellemi betegség

A betegség eredete

1. A bűn, mint a betegség forrása

2. Közvetlen (sátáni) támadás

3. Természetes okok

Áldás vagy átok a betegség?

A szent gyógyulás fogalma

A szent gyógyulás és az egyéb, hitre, de nem istenhitre alapuló gyógyítások viszonya

Miért nem gyógyul meg mindenki szent gyógyulással?

A gyógyulást el is lehet veszíteni

Mit tehetünk a gyógyulás megtartásáért?

Második rész A szent gyógyulás ismertebb formái

A dicsőítésben rejlő erő

I. Gyógyulás Isten gyógyulásra vonatkozó ígéretének elfogadásával

A gyógyulás és a hit kapcsolata

A gyógyulás és a hit kimondása közötti összefüggés

A gyógyulás átvétele a gyakorlatban

II. Gyógyulás a megváltásra hivatkozással (MTörv 28,61 és Gal 3,13 alapján)

III. Gyógyulás ima segítségével

IV. Gyógyulás a presbiterek imája és olajjal megkenés révén

V. Gyógyulás két (vagy több) egyetértésben lévő ember imája segítségével

VI. Gyógyulás kézrátétel révén

VII. Gyógyítás paranccsal

VIII. Gyógyulás a Szentlélek kenetével

IX. Gyógyulás az Oltáriszentség segítségével

X. Gyógyulás a Szűzanya által

Történelmi háttér

A Szűzanya, mint gyógyító

A Szűzanya közvetítette gyógyulás

FÜGGELÉK

Lakhsimi tanúságtétele

Esetleírás a Gal 3,13-mal kapcsolatban

IRODALOM